ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/24366/19                                                    Головуючий у І інстанції - Васильченко І.П.
                                                                                                            Суддя-доповідач - Губська Л.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 травня 2021 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          Головуючого судді:                                                  Губської Л.В., 
          суддів:                                                                      Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,
          за участю секретаря:                                                  Кондраток А.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

                                                  В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив: 
- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо не призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із настанням інвалідності ІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови КМУ від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві»;
- скасувати рішення Міністерства оборони України від 20 серпня 2019 року у формі затвердження Міністром оборони 20.08.2019 протоколу Комісії Міністерства оброни України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 16.08.19 №109 у частині відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням ним обов`язків військової служби.
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням інвалідності, що настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність ІІ групи;
- зобов`язати надати до суду звіт про виконання судового рішення протягом двадцяти днів з дня отримання копії судового рішення.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2020 у справі №640/24366/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду 16 червня 2020, адміністративний позов задоволено.
26 січня 2021 року позивач звернувся до суду із заявою про встановлення порядку виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2020 в порядку ст. 378 КАС України.
Вказана заява обґрунтована тим, що відповідач здійснив виплату, проте виплачена сума є неповною, оскільки відповідачем здійснено невірний розрахунок та помилково для обрахунку взято прожитковий мінімум за 2016 рік.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого  2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено, при цьому, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем розрахунок грошової допомоги, що належала виплаті  за рішенням суду, виконано відповідно до чинного законодавства.
Не погодившись з таким рішенням, заявник подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права і невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити рішення, яким встановити спосіб та порядок виконання рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 11.02.2020 шляхом зобов`язання призначити одноразову грошову допомогу у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом на день встановлення йому другої групи інвалідності, а саме 27.05.2019 року.
Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду сторони до суду не прибули, при цьому від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване тим, що він 08.05.2021 року спілкувався з особою, якій діагностували  COVID-19, тому змушений залишатися на самоізоляції.
Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів заявник не прикладає, крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач має представника (довіреність міститься на  (а.с. 207), який був повідомлений належним чином та завчасно телефонограмою  (а.с. 210), проте, також до суду не прибув без повідомлення причин.
Колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про перенесення розгляду справи з огляду на наступне.
Так, відповідно до ст.309 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття провадження. У виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більше як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу. 
Апеляційне провадження у даній справі відкрито 16.03.2021, отже, термін розгляду апеляційної скарги вже сплив 16.04.2021.
Подаючи клопотання про перенесення розгляду справи, заявник не просить продовжити термін розгляду справи, як то передбачено статтею 309 КАС України.
В свою чергу, колегія суддів не вбачає необхідності відкладення апеляційного розгляду, оскільки явка учасників у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а матеріалів справи та доказів достатньо для вирішення спору по суті без їх присутності.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, нормами ст. 2, ч. 4 ст. 242 КАС України встановлено, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Відповідно до статті 1291 Конституції України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання.
Водночас, частиною 3 статті 378 КАС України констатовано, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановлені раніше порядок і спосіб. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
Так, на момент розгляду вказаної заяви, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від     11 лютого 2020 було виконано, про що свідчить лист Міністерства оборони України №ВСЗ/4488 від 25.08.2020 з додатками (а.с. 166-168).
Відповідно до копії витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 06.08.2020 №115 про призначення ОСОБА_1 19.06.2016 внаслідок травми,  пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби - у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, в сумі 206 700,00 грн.,  що підтверджується платіжним дорученням від 20.08.2020 №1243 на суму 206 700,00 грн. (отримувач ОСОБА_1 ).
Позивач просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від  11 лютого 2020 шляхом зобов`язання відповідача виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності (27.05.2019), що фактичною є зміною позиції суду щодо надання правової оцінки спірним правовідносинам.
В свою чергу, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни способу і порядку виконання рішення в даному випадку.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від   10.07.2018 по справі №755/7078/16-а.
Крім того зі змісту заяви також вбачається, що позивач не згоден із розрахунком належної до виплати за рішенням суду суми одноразової грошової допомоги.
Тобто, позивач вважає, що суб`єкт владних повноважень - відповідач у справі - виконав судове рішення не так, як вказав суд.  
В такому випадку він мав право на звернення до суду в порядку статті 383 КАС України, якою передбачено (ч.1), що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
У постанові від 22.08.2019 року у справі № 522/10140/17 Верховний Суд підкреслив, що зазначені правові норми КАС України (зміст яких фактично не змінився після 15.12.2017 року), мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч.2 ст.328 КАС України не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий-суддя:                                                                                Л.В. Губська

Судді:                                                                                                    О.В. Карпушова

                                                                                                              А.Г. Степанюк