УХВАЛА

20 травня 2021 року 
м. Київ
справа №  916/2295/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.

перевіривши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі її регіональної філії "Одеська залізниця" 
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 
та рішення Господарського суду Одеської області від 15.12.2020 
у справі № 916/2295/20
за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення 2 028 924, 09 грн,
В С Т А Н О В И В:
Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі її регіональної філії "Одеська залізниця" 16.04.2020 направило до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 (повний текст постанови складено 18.03.2021) та на рішення Господарського суду Одеської області від 15.12.2020 у справі № 916/2295/20.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду від 26.03.2021 касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К. - головуючий (доповідач), Случ О.В., Волковицька   Н.О.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.04.2021 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі її регіональної філії "Одеська залізниця" залишено без руху з підстав недодержання заявником вимог ст. 288, п. 5 ч. 2, ст. 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), надано скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, вказано на необхідність: 1) надати суду докази, що підтверджують подання касаційної скарги в межах двадцятиденного строку з моменту отримання копії оскаржуваної постанови або навести інші підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження; 2) зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) ст.287 ГПК України підстави (підстав), та належно обґрунтувати наявність цієї підстави (цих підстав). 
Зазначену ухвалу від 23.04.2021 скаржник отримав 04.05.2021, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.
На виконання вимог вказаної ухвали заявником 13.05.2021 подано заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додано докази, що підтверджують подання касаційної скарги в межах двадцятиденного строку з моменту отримання копії оскаржуваної постанови.
Крім того до заяви додано уточнену касаційну скаргу, у якій скаржник вказує на те, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували п. 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем та в порушення ч. 8 ст. 80, ст. 86 ГПК України неуважно дослідили наявні в матеріалах справи докази, незаконно долучили до матеріалів справи додаткові докази, які були подані позивачем з порушенням строку без відповідного обґрунтування та зазначає, що постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 та рішення Господарського суду Одеської області від 15.12.2020 у справі № 916/2295/20 підлягають касаційному перегляду через наявність випадку, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України.
Щодо усунення недоліку касаційної скарги в частині зазначення передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав) подання цієї скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Таким чином, із огляду на зміст наведених вимог процесуального закону при касаційному оскарженні судових рішень з підстави, передбаченої п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Відповідно до ст. 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
У свою чергу, без належного зазначення зв`язку застосування конкретної норми права Верховним Судом із подібними правовідносинами, які мають бути чіткими та виокремленими, не може бути визнано, що у касаційній скарзі викладені передбачені підстави для касаційного оскарження.
Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, скаржник наголошує на тому, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували п. 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем та в порушення ч. 8 ст. 80, ст. 86 ГПК України неуважно дослідили наявні в матеріалах справи докази, незаконно долучили до матеріалів справи додаткові докази, які були подані позивачем з порушенням строку без відповідного обґрунтування, однак жодним чином у контексті вказаної підстави касаційного оскарження не вказує, у чому саме полягає помилка судів попередніх інстанцій при застосуванні відповідної норми права та як саме ця норма права судами була застосована неправильно. Водночас наведення в касаційній скарзі посилання на відсутність висновку Верховного Суду без взаємозв`язку з посиланням на неправильне застосування або тлумачення зазначених правових норм при ухваленні оскаржуваних судових рішень, не може свідчити про належне викладення підстав касаційного оскарження судового рішення згідно п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України. Крім того, скаржник посилається на порушення норм процесуального права щодо повного та всебічного дослідження обставин, доказів та аргументів сторін, що мають значення для правильного розгляду справи, проте жодним чином не обґрунтовує вказане, що свідчить про формальний підхід до її оформлення та порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України.
Викладені в касаційній скарзі доводи фактично зводяться до необхідності переоцінки доказів у справі та безпосередньо пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, тоді як суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 300 ГПК України). 
Частиною 4 ст. 174 ГПК України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Приписами ч. 5 ст. 292 ГПК України, зокрема, визначено, що питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Скаржником не визначено належним чином підстави касаційного оскарження судових рішень, а отже і не усунуто недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 23.04.2021 щодо визначення передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав) у спосіб, встановлений п. 5 ч. 2 ст. 290 цього Кодексу, а тому касаційна скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі її регіональної філії "Одеська залізниця" підлягає поверненню скаржнику.
Оскільки касаційна скарга підлягає поверненню, клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі її регіональної філії "Одеська залізниця" про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 та рішення Господарського суду Одеської області від 15.12.2020 у справі № 916/2295/20 слід залишити без розгляду.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 174, 234, 235, 292 ГПК України, Суд, -
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі її регіональної філії "Одеська залізниця" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 та рішення Господарського суду Одеської області від 15.12.2020 у справі № 916/2295/20 не приймати до розгляду і повернути скаржнику.
2. Клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі її регіональної філії "Одеська залізниця" про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 та рішення Господарського суду Одеської області від 15.12.2020 у справі № 916/2295/20 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                              Могил С.К.  

Судді:                                                                                                     Волковицька Н.О.

                                                                                                              Случ О.В.