УХВАЛА
 
13 травня 2021 року
м. Київ
справа №185/3279/20
провадження № 61-6963ск21 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги  ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від                     08 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 березня            2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання дій незаконними, стягнення коштів за час вимушеного прогулу у зв`язку з недопущенням до процедури поновлення на роботі,
ВСТАНОВИВ:
23 квітня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 березня 2021 року.
Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.
За подання касаційної скарги не сплачений судовий збір.
В касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати, в обґрунтування якого посилається на те, що перебуває у скрутному матеріальному становищі.
Всупереч вимогам статті 81 ЦПК України ОСОБА_1 не надав суду доказів на підтвердження скрутного матеріального стану (довідку про доходи, видану компетентним державним органом тощо), в зв`язку з чим суд позбавлений права застосувати такий процесуальний захід, ґрунтуючись лише на припущеннях, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За правилами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору дорівнює 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, скарги.
Зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що, звертаючись у травні 2020 року з позовом до суду першої інстанції, ОСОБА_1 заявив позовну вимогу майнового характеру про стягнення 212 201,31 грн та одну немайнову позовну вимогу.
Відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору дорівнює 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01 січня 2020 року встановлений у розмірі 2102 грн.
Таким чином, за позовну вимогу майнового характеру до суду першої інстанції підлягав сплаті судовий збір  розмірі 2 122,01 грн.
Відповідно за позовну вимогу немайнового характеру до суду першої інстанції підлягав сплаті судовий збір у розмірі 840,80 грн (2102х0,4).
За таких обставин до суду касаційної інстанції підлягає сплаті судовий збір у розмірі 5 925,62 грн ((2122,01+840,80)х200%).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)».
На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату або документи на підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору
Крім того, касаційна скарга не відповідає іншим вимогам статті 392 ЦПК України. 
Всупереч пункту п`ятому частини другої статті 392 ЦПК України касаційна скарга не містить посилань на підставу(и) касаційного оскарження, її (їх) відповідного обґрунтування.
Для усунення цього недоліку скаржнику необхідно надати виправлену касаційну скаргу, в якій зазначити підставу касаційного оскарження та її відповідне обґрунтування з врахуванням вимог пункту п`ятого частини другої статті 392 ЦПК України.
В резолютивній частині касаційної скарги ОСОБА_1 просить за результатами розгляду касаційної скарги скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити три вимоги, які позивач зазначає в скарзі. 
Так вимоги, які за результатами касаційного перегляду справи ОСОБА_1 просить задовольнити, відрізняються від позовних вимог, заявлених скаржником в суді першої інстанції.
Суд касаційної інстанції відповідно до вимог статті 13 ЦПК України зобов`язаний розглядати скаргу в межах заявлених скаржником вимог та не може залишити поза увагою будь-яке з заявлених скаржником клопотань. Водночас, суд касаційної інстанції в контексті вимог частини другої статті 400 ЦПК України перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Таким чином, скаржнику необхідно уточнити резолютивну частину касаційної скарги з врахуванням повноважень суду касаційної інстанції та вимог цивільного процесуального закону.
За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та на підставі вимог статей 185, 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення вищевказаних недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ :
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 березня 2021 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                              А. А. Калараш