П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
12 травня 2021  року                                                                      м. Київ
 
Справа №755/10269/17
Провадження №22-ц/824/4866/2021
 
Резолютивна частина постанови оголошена 12 травня 2021 року
Повний текст постанови складено 13 травня 2021 року
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
                                   судді-доповідача Стрижеуса А.М., 
                                   суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
                                   секретаря Журавльова Д.Д.
 
учасники справи:     позивач          ОСОБА_1 ,
                                   відповідач      Товариство з обмеженою відповідальністю «Лаян                                                                   Віннер»,
                                   третя особа    Лівобережне об?єднання управління Пенсійного фонду                                                         України в м. Києві,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лаян Віннер» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 листопада 2018 року, ухваленого у складі судді Гончарука В. П. у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лаян Віннер», третя особа - Лівобережне об?єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту перебування у трудових відносинах,
 
В С Т А Н О В И В:
 
Історія справи
 
Короткий зміст позовних вимог
 
Улипні 2017 року  ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лаян Віннер», третя особа - Лівобережне об?єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту перебування у трудових відносинах.
 
Позов мотивовано тим, що 20 жовтня 2014 року ОСОБА_1 влаштувалася на роботу по трудовому договору на посаду сестри медичного центру. З 01 квітня 2015 року трудові відносини були оформлені, про що зроблений запис № 13 у трудову книжку.
З 10 січня 2017 року по 26 квітня 2017 року позивач перебувала на лікарняному, після виходу з якого подала лікарняний лист до бухгалтерії для нарахування коштів, в чому їй було відмовлено. При цьому відповідач повернув їй трудову книжку, в якій містився запис - «Запис за № 13 недійсний». В пенсійному фонді виявилось, що за весь період роботи за позивача не сплачувався єдиний соціальний внесок. Позивач вважає вищевказані дії відповідача незаконними та такими, що суперечать положенням статті 48 КЗпП України.
З урахуванням уточнення позовних вимог ОСОБА_1 просила:
- встановити факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах із ТОВ «Лаян Віннер» на посаді сестри медичної медичного центру у період з 20 жовтня 2014 року по 25 квітня 2017 року;
- зобов`язати відповідача внести запис до її трудової книжки про прийняття на посаду сестри медичної медичного центру з 20 жовтня 2014 року та запис про звільнення із займаної посади відповідно до поданої заяви про звільнення за власним бажанням з 26 квітня 2017 року;
- зобов`язати ТОВ «Лаян Віннер» сплатити за позивача єдині соціальні внески до Пенсійного фонду України за весь період роботи у товаристві з 20 жовтня 2014 року по 25 квітня 2017 року включно, у розмірі, передбаченому діючим законодавством України.
            Справа розглядалась судами неодноразово.
 
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення
 
            Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 15 листопада 2018 року позовні вимоги  ОСОБА_1 до ТОВ «Лаян Віннер», третя особа - Лівобережне об?єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту перебування у трудових відносинах задоволено частково.
            Встановлено факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ТОВ «Лаян Віннер» в період часу з 20 жовтня 2014 року по 25 квітня 2017 року на посаді сестри медичної медичного центру , зобов?язавши відповідача ТОВ «Лаян Вінер» внести запис до трудової книжки ОСОБА_1 про прийняття на роботу з 20 жовтня 2014 року на посаду сестри медичної медичного центру та звільненої з займаної посади за власним бажанням 26 квітня 2017 року.
Зобов?язано ТОВ Лаян Віннер» сплатити за ОСОБА_1 єдині соціальні внески за період роботи з 20 жовтня 2014 року по 26 квітня 2017 року.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем доведено факт її перебування у трудових відносинах з відповідачем з 20 жовтня 2014 року по 25 квітня 2017 року на посаді сестри медичної медичного центру.
 
Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
 
            22 грудня 2018 року ТОВ «Лаян Віннер» подало до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 листопада 2018 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Лаян Віннер» відмовити.
            Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному об`єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до ухвалення судом незаконного та необґрунтованого рішення. Заявник зазначає, що позивач у 2016 році підробила ряд документів, по даному факту внесено відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 358 КК України. В рамках цього кримінального провадження проведена почеркознавча експертиза, якою встановлено, що підпис від імені керівника ТОВ Лаян Віннер» на путівці № 1П про направлення позивача на курси виконані не керівником відповідача, а іншою особою. За таких умов суд не повно та не об`єктивно розглянув справу, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи, а тому заявник вважає, що рішення суду не ґрунтується на вимогах закону є необґрунтованим і підлягає скасуванню.
 
Доводи інших учасників справи
 
            08 лютого 2019 року ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу ТОВ «Лаян Віннер» залишити без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 листопада 2018 року залишити без змін.
            Відзив мотивовано тим, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не заслуговують на увагу, оскільки факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ТОВ «Лаян Віннер» підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи, а саме: копією трудової книжки ОСОБА_1 , в якій міститься запис під № 13 від 01 квітня 2015 року про прийняття позивачки на роботу до ТОВ «Лаян Віннер» на посаду сестри медичної; копією довідки ТОВ «Лаян Віннер» від 19 квітня 2016 року № 04, де вказано, що ОСОБА_1 дійсно працює в медичному центрі «Лаян Віннер» на посаді сестри медичної хірургічного кабінету з 01 квітня 2012 року по цивільно-правовій угоді від 01 квітня 2012 року № 35. З 01 квітня 2015 року була прийнята на посаду сестри медичної хірургічного кабінету згідно наказу директора ТОВ «Лаян Віннер» від 01 квітня 2015 року № 21-ос по теперішній час; копією наказу ТОВ «Лаян Віннер» від 11 березня 2016 року № 31/1-щ/с «Про направлення на курси», відповідно до якого ОСОБА_1 направлено на цикл удосконалення «Хірургія» терміном з 14 березня 2016 року по 14 квітня 2016 року з відривом від роботи та збереженням середньомісячної заробітної плати по основному місцю роботи; копією путівки № 03-45 про направлення ОСОБА_1 , як сестри медичної медичного центру «Лаян Віннер», на цикл удосконалення «Хірургія» з 14 березня 2016 року по 14 квітня 2016 року; копією довідки від 14 березня 2018 року № 115, виданої Вищим навчальним закладом «Київський медичний коледж ім. П. І. Гаврося», з якої вбачається, що ТОВ «Лаян Віннер» у повному обсязі розрахувався за проходження курсів підвищення кваліфікації співробітника ТОВ «Лаян Віннер» - ОСОБА_1 ; копією характеристики, складеної на ОСОБА_1 , як сестру медичну хірургічного кабінету Медичного центру ТОВ «Лаян Віннер» за підписом головного лікаря В. М. Курилко та старшої медично сестри О. І. Матеко ; копією рецензії на звіт про роботу ОСОБА_1 , як сестри медичної хірургічного кабінету Медичного центру ТОВ «Лаян Віннер», підписаної головним лікарем В. М. Курилко та старшою медичною сестрою О. І. Матеко ; копією листа № 150 від «__» травня 2016 року ТОВ «Лаян Віннер», адресованого голові атестаційної комісії при Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги, в якому зазначено: «Адміністрація Медичного центру ТОВ «Лаян Віннер» просить Вас атестувати нашого співробітника сестру медичну хірургічного кабінету ОСОБА_1 на присвоєння їй першої кваліфікаційної категорії, так як наша установа немає атестаційної комісії»; показаннями свідка - чоловіка ОСОБА_1 - ОСОБА_3 . 
ОСОБА_1 у відзиві вказує, що за час роботи у відповідача, у 2015-2016 роках її відряджали до ПАТ НВК «Борщагівський ХФЗ» для здійснення періодичного медичного огляду працівників, що підтверджується: витягом з журналу реєстрації інструктажів з питань пожежної безпеки з робітниками сторонніх організацій (інв. № 465 від 06 серпня 2015 року), що належить ПАТ НВК «Борщагівський ХФЗ», з якого слідує, що 10 жовтня 2016 року ОСОБА_1 було ознайомлено про проходження інструктажу; витягом з журналу реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці робітників підрядних організацій (інв. № 581 від 29 вересня 2015 року), що належить ПАТ НВК «Борщагівський ХФЗ», з якого слідує, що 10 жовтня 2016 року, ОСОБА_1 , як співробітника ТОВ «Лаян Віннер»,було ознайомлено про проходження інструктажу; витягом з журналу реєстрації вступних інструктажів з питань цивільного захисту, пожежної безпеки та дій у надзвичайних ситуаціях з особами, які прибули на підприємство у відрядження, на виробничу практику і мають брати безпосередню участь у виробничому процесі (інв. № 581 від 25 грудня 2015 року), що належить ПАТ НВК «Борщагівський ХФЗ», з якого слідує, що 10 жовтня 2016 року ОСОБА_1 , як співробітника ТОВ «Лаян Віннер», було ознайомлено про проходження інструктажу.
ОСОБА_1 також вказує, що висновок експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 31 серпня 2018 року № 8-4/1450 не спростовує факту перебування позивачки у трудових відносинах з ТОВ «Лаян Віннер» у період з 20 жовтня 2014 року по 25 квітня 2017 року.
 
Апеляційний перегляд справи
 
Постановою Київського апеляційного суду від 23 травня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Лаян Віннер» задоволено.
Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 листопада 2018 року скасовано та ухвалено у справі нове судове рішення.
У задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до ТОВ «Лаян Віннер», третя особа- Лівобережне об?єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту перебування у трудових відносинах відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Лаян Віннер» судовий збір у розмірі 2 880,00 грн.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з недоведеності посилань позивача щодо дати початку та закінчення трудових відносин між сторонами та заявленої позивачем підстави припинення трудових правовідносин - звільнення позивача з роботи за її бажанням 25 квітня 2017 року. При цьому, апеляційний суд вказав, що кожна з позовних вимог передбачає не лише необхідність встановлення трудових відносин між сторонами, але й визначення їх часових меж, чого в справі доведено не було.
 
            Касаційний перегляд справи
 
            Постановою Верховного Суду від 13 січня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Постанову Київського апеляційного суду від 23 травня 2019 року скасовано.
Справу № 755/10269/17 направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
            Своє судове рішення Верховний Суд мотивував тим, що апеляційний суд не з`ясував в повному обсязі обставини справи, не дав належної оцінки наданим позивачем доказам, не мотивував відхилення доводів позивача та дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
 
Надходження матеріалів цивільної справи № 755/10269/17 до Київського апеляційного суду після касаційного перегляду
 
            09 лютого 2021 року матеріали цивільної справи № 755/10269/17 надійшли до Київського апеляційного суду.
            гідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 
від 09 лютого 2021 року справу передано судді-доповідачу.
            Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року справу призначено до розгляду з викликом учасників справи.
 
Позиція Київського апеляційного суду
 
            В судовому засіданні представник ТОВ «Лаян Віннер» адвокат Гейко В.А. підтримав доводи апеляційної скарги.
            Позивач ОСОБА_1 та її представник авдокат Коваленко С.В. , проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись а законність та обґрунтованість рішення суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла таких висновків.
Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
 
Фактичні обставини справи
 
            Встановлено, що відповідно до довідки ТОВ «Лаян Віннер» № 04 від 19 квітня 2016 року, ОСОБА_1 дійсно працює в медичному центрі ТОВ «Лаян Віннер» на посаді сестри медичного хірургічного кабінету з 01 квітня 2012 року по цивільно-правовій угоді № 35, та з 01 квітня 2015 року було прийнята на посаду сестри медичної хірургічного кабінету згідно наказу директора товариства від 01 квітня 2015 року № 21-ос по теперішній час, про що свідчить запис у трудовій книжці.
Відповідно до наказу директора ТОВ «Лаян Віннер» від 11 березня 2016 року № 31-ос, ОСОБА_1 сестру медичну хірургічного кабінету Медичного центру направлено на цикл удосконалення «Хірургія» терміном з 14 березня 2016 року по 14 квітня 2016 року з відривом від роботи та збереженням середньомісячної заробітної плати по основному місцю роботи.
 
Дане проходження відповідних курсів позивача, яка знаходилась на посаді сестри медичної хірургічного кабінету, та як працівника ТОВ «Лаян Віннер» підтверджується квитанцією від 18 березня 2016 року про оплату відповідачем за проходження ОСОБА_1 курсів підвищення кваліфікації.
Згідно довідки № 115 від 14 березня 2018 року про проходження курсів підвищення кваліфікації, вбачається, що ТОВ «Лаян Віннер» у повному обсязі розрахувалося з Вищим навчальним закладом «Київський медичний коледж ім. П. І. Гаврося» за проходження курсів підвищення кваліфікації співробітника Товариства з обмеженою відповідальністю «Лаян Віннер» ОСОБА_1 (т. 1., а. с. 79)
Підтвердження оплати проходження відповідних курсів позивачем, як працівником ТОВ «Лаян Віннер» в судовому засіданні стороною відповідача не спростовано та не надано доказів на підтвердження того, що дана особа взагалі не відряджалась на проходження підвищення кваліфікаційного рівня.
У листі від травня 2016 року за № 150 ТОВ «Лаян Віннер» просять атестувати ОСОБА_1 , як співробітника сестру медичну хірургічного кабінету ТОВ «Лаян Віннер», оскільки дана установа не має атестаційної комісії.
            У матеріалах також справи наявні:
- копія характеристики сестри медичної хірургічного кабінету Медичного центру ТОВ «Лаян Віннер» ОСОБА_1 , з якої вбачається, що у хірургічному кабінеті Медичного центру ТОВ «Лаян Віннер» ОСОБА_1 працює з 01 квітня 2012 року. Вказана характеристика підписана головним лікарем В. М. Курилко та старшою медичною сестрою О. І. Матеко (т. 1, а. с. 6);
-копія рецензії від 31 травня 2016 року на звіт про роботу ОСОБА_1 , як сестри медичної хірургічного кабінету Медичного центру ТОВ «Лаян Віннер», підписаної головним лікарем В. М. Курилко та старшою медичною сестрою О. І. Матеко (т. 1, а. с. 14;
- договір про надання медичних послуг від 05 січня 2016 року, укладений між ПАТ НВК «Борщагівський ХФЗ» (замовник) та ТОВ «Лаян Віннер» (виконавець), згідно якого виконавець, який отримав всі необхідні дозволи, ліцензії (МОЗ України серія АЕ № 450996 від 02 липня 2014 року) та повноваження, на замовлення замовника медичних послуг (діагностичних, лікувальних, консультативних, ведення диспансерної групи населення) по проведенню лабораторних та функціональних досліджень, профілактичних медичних оглядів працівників зайнятих на важких роботах, робота із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, та щорічно для осіб віком до 21 року (т. 1, а. с. 107-110);
- витяг з журналу реєстрації інструктажів з питань пожежної безпеки з робітниками сторонніх організацій, що належить ПАТ НВК «Борщагівський ХФЗ», з якого слідує, що 10 жовтня 2016 року ОСОБА_1 було ознайомлено про проходження інструктажу (т. 1, а. с. 114); 
- витяг з журналу реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці робітників підрядних організацій (інв. № 511 від 29 вересня 2015 року), що належить ПАТ НВК «Борщагівський ХФЗ», з якого слідує, що 10 жовтня 2016 року, ОСОБА_1 , як співробітника ТОВ «Лаян Віннер»,було ознайомлено про проходження інструктажу (т. 1, а. с. 111-112); 
- витяг з журналу реєстрації вступних інструктажів з питань цивільного захисту, пожежної безпеки та дій у надзвичайних ситуаціях з особами, які прибули на підприємство у відрядження, на виробничу практику і мають брати безпосередню участь у виробничому процесі, що належить ПАТ НВК «Борщагівський ХФЗ», з якого слідує, що 10 жовтня 2016 року ОСОБА_1 , як співробітника ТОВ «Лаян Віннер»,було ознайомлено про проходження інструктажу (т. 1, а. с. 113-114).
Вирішуючи спір та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем доведено факт її перебування у трудових відносинах з відповідачем з 20 жовтня 2014 року по 25 квітня 2017 року на посаді сестри медичної медичного центру.
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішенняв відповідає.
 
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми матеріального права
 
Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Щодо факту перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ТОВ «Лаян Віннер»
 
Відповідно до статті 43 Конституції України, держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.
Статтею 21 КЗпП України визначено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до положень статті 24 КЗпП України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі.
Частиною третьою цієї статті передбачено, що укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.
За змістом частини четвертої статті 24 КЗпП України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.
Відповідно до пункту 1. 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року (далі - Інструкції) Трудова книжка є основним документомпротрудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Відповідно достатті 48 КЗпП Українитрудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.
Згідно запису у трудовій книжці ОСОБА_1 , останню з 01 квітня 2015 року було прийнято на посаду сестри медичної хірургічного кабінету згідно наказу директора товариства від 01 квітня 2015 року № 21-ос по теперішній час.
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).
 
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.
            Таким чином, відповідно до довідки ТОВ «Лаян Віннер» № 04 від 19 квітня 2016 року, ОСОБА_1 дійсно працює в медичному центрі ТОВ «Лаян Віннер» на посаді сестри медичного хірургічного кабінету з 01 квітня 2012 року по цивільно-правовій угоді № 35, та з 01 квітня 2015 року було прийнята на посаду сестри медичної хірургічного кабінету згідно наказу директора товариства від 01 квітня 2015 року № 21-ос по теперішній час, про що свідчить запис у трудовій книжці, оригінал якої було досліджено в судовому засіданні апеляційного суду.
Відповідач, заперечуючи проти поданих документів, стверджував про їх недійсність і підробку. В той же час обов`язок щодо належного доведення таких своїх посилань в ході розгляду справи ним виконано не було.
На підтвердження неперебування сторін в трудових відносинах та підроблення представлених позивачем до суду документів відповідач надав акт службової перевірки. В той же час, колегія суддів апеляційного суду зважає на те, що вказаний акт є внутрішнім документом відповідача, складений виключно його працівниками, без участі інших сторонніх та не зацікавлених у вирішенні справи осіб, відтак не може вважатися неупередженим та належним доказом.
Не доводять відсутності трудових відносин і інші представлені відповідачем документи, зокрема й довідка про результати перевірки Державною фіскальною службою України, оскільки така довідка не містить жодного висновку стосовно особи позивача. Сам же лише факт звернення до правоохоронних органів не може вважатись належним доказом підробленості представлених документів, оскільки з цього приводу не було надано до суду ні вироку ні іншого процесуального документа, за результатами такого кримінального розслідування.
Стверджуючи про те, що представлені позивачем документи від імені посадових осіб ТОВ «Лаян Віннер» є підробленими, відповідач тим не менш не скористався своїм правом щодо заявлення клопотання про призначення відповідного експертного дослідження, як і не представив відповідних компетентних експертних висновків з цього приводу до матеріалів справи. При цьому надана лише разом з апеляційною скаргою копія висновку експерта, зробленого в рамках кримінального провадження, не може бути прийнятий судом в якості доказу по справі, оскільки сам висновок датований 31 серпня 2018 року, рішення по справі було ухвалено судом першої інстанції 15 листопада 2018 року, а відповідач не представив до суду жодного обґрунтування поважності причин неподання такого доказу до суду першої інстанції. Таким чином апеляційний суд позбавлений можливості прийняти такий доказ в якості належного доказу по справі.
Крім того, відповідачем не надано жодного судового рішення про визнання недійсними документів, які, на думку заявника, є підробленими.
 
Зважаючи на викладене, посилання заявника на недостовірність наданих позивачем доказів та відсутність трудових відносин між сторонами залишилась не доведеними та не можуть бути прийняті судом.
Відтак, колегія суддів дійшла висновку про доведеність позивачкою належними та допустимими доказами перебування її у трудових відносинах з ТОВ «Лаян Віннер».
 
Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги
 
Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має правозалишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 листопада 2018 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.
Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу з обмеженою відповідальністю «Лаян Віннер» - залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 листопада 2018  року  -  залишити без змін.
            Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Суддя-доповідач:                                         А.М. Стрижеус
 
Судді:                                                             Л.Д. Поливач
 
                                                                       О.І. Шкоріна