ПОСТАНОВА 
Іменем України

16 червня 2021 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 401/1252/20
провадження № 22-ц/4809/743/21 

        Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
               
головуючого судді         Дуковського О.Л. 
суддів   Голованя А.М., Дьомич Л.М., 
з участю секретаря        Демешко Л.В.
учасники справи:        
позивач - ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 ;
відповідач - Спільне Підприємство - Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут»;
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2021 року, у складі головуючого судді Мельничика Ю.С., у справі за позовом ОСОБА_1 до Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» про зобов`язання вчинити дії в порядку захисту прав споживача, - 

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (далі СП ТОВ «Світловодськпобут») про зобов`язання вчинити певні дії. 
Просив:
зобов`язати відповідача зняти його з абонентського обліку та закрити абонентський рахунок;
заборонити відповідачу нараховувати йому заборгованість зі сплати за послуги з централізованого опалення.
В обгрунтування позовних вимог позивач вказував, що він, реалізуючи право на вибір джерела теплопостачання, встановив індивідуальне опалення в своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . 
Зазначав, що у жовтні 2016 року він звернувся до Міжвідомчої комісії для розгляду питання щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання Виконкому Світловодської міськради із заявою про отримання відповідного дозволу. 
Вказане питання було розглянуто на засіданні комісії (протокол №8 від 03.11.2016) та рішенням виконкому Світловодської міськради №942 від 22.11.2016 йому було надано дозвіл на відключення від мережі централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання квартири за адресою: АДРЕСА_1 . 
Позивач посилався на те, що на підставі робочого проекту №11177 «Облаштування індивідуальної системи опалення приміщення квартири АДРЕСА_2 », виготовленого Світловодським управлінням по експлуатації газового господарства ВАТ «Кіровоградгаз» на його замовлення, в його квартирі було встановлено індивідуальну систему опалення.
Зазначав, що 13.09.2017 він повідомив СП ТОВ «Світловодськпобут» про від`єднання його квартири від системи централізованого опалення, гарячого водопостачання та просив зняти його з абонентського обліку та припинити нарахування оплати. 
Проте, незважаючи на від`єднання квартири позивача від мережі централізованого теплопостачання та відмови від послуг СПТОВ «Світловодськпобут», відповідач відмовив у закритті абонентського рахунку та продовжує незаконно нараховувати оплату за нібито надані послуги. 
Крім цього зазначив, що у відповідності до ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» він надіслав на адресу СП ТОВ «Світловодськпобут» акт-претензію від 11.12.2017 з метою засвідчення факту, що у його квартиру послуги з централізованого опалення не надаються та було запропоновано СПТОВ «Світловодськпобут» надіслати свого уповноваженого представника для підписання акту-претензії. Оскільки СП ТОВ «Світловодськпобут» не направило свого уповноваженого представника для підписання акту-претензії, акт був підписаний двома споживачами та ним засвідчено, що у квартирі АДРЕСА_2 послуги з централізованого опалення не надаються з початку опалювального сезону 2017 року, у зв`язку з відключенням квартири від мережі централізованого опалення та відсутня технічна можливість надання послуги, що свідчить про відсутність централізованого теплопостачання в його квартирі.
Тому вважає, що у СП ТОВ «Світловодськпобут» відсутні підстави для нарахування йому плати за послуги.
Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення у справі про задоволення позову.
Вважає оскаржуване рішення суду незаконним та необгрунтованим.
Вказує, що його квартиру було від`єднано від мережі централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання на підставі наданого йому дозволу рішенням виконкому Світловодської міської ради №942 від 22.11.2016, а тому нарахування йому заборгованості за послуги яких він не отримує є незаконним.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16 березня 2021 рокувідкрито апеляційне провадження у даній справі.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. 
Справу призначено до розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про задоволення скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.         Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Суд першої інстанції у рішенні послався на те, що дії позивача по від`єднанню квартири від централізованого опалення та гарячого водопостачання є неправомірними, оскільки рішення на підставі якого було проведено дане від`єднання скасовано. 
       Крім того суд зазначив, що позивач не ставив питання про розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення, а без вирішення цього питання зобов`язання СП ТОВ «Світловодськпобут» припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири не є належним способом захисту прав та законних інтересів, оскільки не передбачає відповідного обов`язку іншого суб`єкта цивільного правовідношення та не забезпечує відновлення прав особи, яка заявляє такі вимоги. 
       Колегія суддів, не погоджується із висновком суду першої інстанції і вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з таких підстав.
       З матеріалів справи вбачається, що СП ТОВ «Світловодськпобут» є постачальником послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води в м. Світловодську та надає послуги з теплопостачання в багатоквартирному будинку  АДРЕСА_3 .
       Встановлено, що ОСОБА_1 у жовтні 2016 року звернувся до Міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання Виконавчого комітету Світловодської міськради із заявою про отримання відповідного дозволу на відключення своєї квартири від мережі централізованого опалення. 
       Вказане питання було розглянуто на засіданні комісії, за результатами розгляду якого було рекомендовано виконавчому комітетові Світловодської міської ради надати дозвіл на відключення квартир від мереж ЦО і ГВП громадянам згідно Додатку №2, серед яких під №23 у вказаному додатку зазначений ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом №8 від 03.11.2016 року (а.с. 12,13).
       Рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради №942 «Про надання дозволів на відключення мереж централізованого опалення та гарячої води» від 22 листопада 2016 року, ОСОБА_1 , в числі інших мешканців м. Світловодська, було надано дозвіл на відключення його квартири АДРЕСА_2 , за наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення (а.с.14).
       Згідно додатку № 1 до вказаного рішення міститься реєстр громадян яким було надано дозвіл на відключення квартир, в якому ОСОБА_1 зазначений під №23 (а.с.15).
       З довідки №2 від 01 лютого 2017 року, виданої головою правління ЖБК №19 «Силікатчик» власникові квартири АДРЕСА_2 вбачається, що ЖБК «Силікатчик» не заперечує проти встановлення індивідуального опалення у вказаній квартирі за умови виконання відповідних технічних умов (а.с. 17).
       На замовлення  ОСОБА_1  було розроблено робочий проект №11177 на облаштування системи індивідуального опалення приміщення квартири  АДРЕСА_2 (а.с.18).
       15 липня 2017 року представником власника будинку ЖБК №19 «Силікатчик», представником монтажної організації та власником квартири ОСОБА_1  підписано Акт про відключення квартири АДРЕСА_2 від внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання (а.с. 27).
Вказаний акт згідно протоколу від 16 серпня 2017 року №4 затверджено рішенням Міжвідомчої комісії виконавчого комітету Світловодської міської ради з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП.
З акту обстеження щодо відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання квартири (приміщення) від 02 серпня 2017 року вбачається, що комісією у складі ОСОБА_1 , представників УЖКГ Світловодського міськвиконкому Носенко Т.В., Світловодського РЕМ Зубкова А.М., Світловодського УЕГГ ОСОБА_3 встановлено, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 проведено відключення від внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Централізоване опалення в квартирі (приміщенні) відсутнє, транзитні стояки опалення ізольовані, встановлено індивідуальне опалення – газовий прилад, відповідно до проекту (а.с. 28).
13 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до СП ТОВ «Світловодськпобут» з письмовою заявою із вимогами про зняття квартири АДРЕСА_2 з абонентського обліку, та не здійснювати нарахування коштів за надання послуг теплопостачання по особовому рахунку № НОМЕР_1 .
Проте, листом СП ТОВ «Світловодськпобут» від 22 вересня 2017 року №1502 у задоволенні заяви йому було відмовлено у зв`язку із порушенням ним встановленого законодавством порядку відключення від мереж ЦО і ГВП.
У грудні 2017 року ОСОБА_1 надіслав на адресу СП ТОВ «Світловодськпобут» акт-претензію від 11.12.2017 р. з метою засвідчення факту, що у його квартирі послуги з централізованого опалення не надаються та було запропоновано СП ТОВ «Світловодськпобут» надіслати свого уповноваженого представника для підписання акту-претензії.
СП ТОВ «Світловодськпобут» не направило свого уповноваженого представника для підписання акту-претензії.
СП ТОВ «Світловодськпобут» нарахував позивачу заборгованість за спожиті послуги теплопостачання у квартирі АДРЕСА_2 , по особовому рахунку № НОМЕР_1 і, яка станом на 01 жовтня 2019 року складає 14 047 грн. 79 коп.
Встановлено, що письмового договору про надання послуг з централізованого опалення між сторонами не укладалося. 
Колегія суддів вважає, що відключення квартири позивача від централізованих тепломереж не було самовільним оскільки позивач реалізував дозвіл на відключення своєї квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання в період чинності відповідного рішення індивідуального акту суб`єкта владних повноважень, яким цей дозвіл було і надано.
На підставі наданого дозволу позивач провів відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, про що було складено відповідний Акт, що був затверджений рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО ГВП. 
Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України визначено термін індивідуальний акт, як акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який (яке) стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише в письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах.
Акт застосування норм права (індивідуальний акт) містить індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; регулює конкретну життєву ситуацію; дія акта застосування норм права закінчується у зв`язку з припиненням існування конкретних правовідносин.
Відповідно до статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Згідно статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Стаття 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняє нечесну та агресивну підприємницьку практику, до якої зокрема відноситься встановлення обтяжливих або непропорційних позадоговірних перешкод для здійснення споживачем своїх прав за договором, включаючи положення про право споживача розірвати договір або замінити продукцію чи укласти договір з іншим суб`єктом господарювання.
Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. При цьому частиною 6 статті 26 цього ж Закону передбачено, що у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.
Згідно ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.
У п. 39 Правил користування тепловою енергією передбачено право споживача вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором.
Пунктами 24, 25, 26 Правил надання послуг визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.
Таким чином, позивач реалізував своє право на вибір джерела теплопостачання до свого помешкання, при цьому дану реалізацію не можна визнати свавільною, оскільки вона отримала на це дозвіл суб`єкта владних повноважень і провела відключення квартири під час його чинності. Подальше скасування зазначеного рішення не відміняє факту його реалізації. 
Тому, колегія суддів вважає, що нараховування позивачу заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою АДРЕСА_1 є неправомірним і такими діями відповідач порушує права позивача, оскільки даними послугами позивач не користується на законних підставах.
Крім того, доводи позивача про зняття його з абоненського обліку та закрити йому абонентський рахунок є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, а тому рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову. 
У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат. 
       Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,- 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити. 
Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2021 року – скасувати.
Позов ОСОБА_1 до Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» про зобов`язання вчинити дії в порядку захисту прав споживача – задовольнити. 
Зобов`язати Спільне підприємство товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (ЄДРПОУ 31678853) зняти ОСОБА_1 з абоненського обліку та закрити абонентський рахунок.
Заборонити Спільному підприємству товариству з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (ЄДРПОУ 31678853) нараховувати заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .
Стягнути з Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (ЄДРПОУ 31678853) в дохід держави судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі – 4204,00 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
25.06.2021 – складено постанову.

Головуючий суддя                                                                                 О.Л. Дуковський 
Судді                                                                               А.М. Головань 
                                                                                Л.М.Дьомич