УХВАЛА

25 червня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/14224/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,
розглянувши матеріали касаційної скарги акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк")
на рішення господарського суду міста Києва від 22.01.2021 та
постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2021
за позовом акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"
(далі - АТ "НЗФ")
до АТ КБ "ПриватБанк"
про визнання зобов`язань припиненими,

ВСТАНОВИВ:

24.05.2021 (згідно з поштовими відмітками на конверті) АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 22.01.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2021 у справі №910/14224/20 і ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю. Також скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що, обґрунтовуючи підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 та пунктами 1, 4 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), скаржник зазначає, що:
оскаржувані судові рішення прийняті внаслідок неправильного тлумачення статей 599 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), частини першої статті 203 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та внаслідок незастосування частини першої статті 509, статті 598,  частини першої статті 1054 ЦК України та частини першої статті 202 ГК України, які підлягали застосуванню. При цьому суд апеляційної інстанції не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пункті 6.19 постанови від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 та пункті 59 постанови від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц, що і призвело до неправильного застосування вказаних норм та помилкового висновку про наявність у АТ "НЗФ" права на припинення зобов`язань, яке взагалі не передбачене статті 599 ЦК України;

суди попередніх інстанцій неправильно застосували пункти 1 та 7 частини другої статті 16 ЦК України, при цьому суд апеляційної інстанції не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пункті 6.19 постанови від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, а також у пунктах 58, 59 постанови від 27.11.2018  у справі №905/2260/17 та у пунктах 56, 57, 59 постанови від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц. У зв`язку із цим суди дійшли помилкового висновку щодо належності способу захисту, з яким звернувся позивач у даній справі;

суди попередніх інстанцій неправильно застосували пункти 1 частини другої статті 16 ЦК України, при цьому суд апеляційної інстанції не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пунктах 56, 57, 79, 80, 81 постанови від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц. У зв`язку з цим суди дійшли помилкового висновку про задоволення позову, незважаючи на те, що позивач не довів порушення або невизнання свого права або інтересу "у правовій визначеності", а суди попередніх інстанцій не встановили обставин, які б вказували на такі порушення або невизнання;

висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц, на які посилається АТ КБ "ПриватБанк", мають перевагу над висновками колегій суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 13.06.2018 у справі №911/169/16, від 19.06.2018 у справі №916/993/17 та від 03.04.2019 у справі №913/317/18, на які посилались позивач та суди попередніх інстанцій. Скаржник зазначає, що, навіть якщо припустити, що висновки колегій суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у постановах від 13.06.2018 у справі №911/169/16, від 19.06.2018 у справі №916/993/17 та від 03.04.2019 у справі №913/317/18, зроблені за подібних правовідносин, то від них слід відступити з огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 та від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц, та аргументи, на які посилається АТ КБ "ПриватБанк" у касаційній скарзі;

суди не дослідили зібрані у справі докази (Американський позов), внаслідок чого неправильно та без урахування висновків Верховного Суду застосували статтю 15, пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, передбачених пунктом 1 частиною третьою статті 310 ГПК України;

судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права, а саме: частини другу-восьму статті 80, статті 118-119, частини першу та третю статті 269 ГПК України (безпідставне прийняття додаткових доказів, поданих із пропуском процесуального строку судом першої інстанції, безпідставне прийняття доказів апеляційним судом), без урахування висновку щодо застосування вказаних норм, викладеного у постановах Верховного Суду від 18.06.2020 у справі №909/965/16, від 03.04.2019 у справі №913/317/18, від 22.05.2019 у справі №5011-15-10488-2012, від 23.01.2018 у справі №911/1355/7, від 10.07.2018 у справі №908/4828/15;

судом апеляційної інстанції порушено норми права, а саме порушено статтю 77 ГПК України та не застосовано статті 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", не врахувано висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 25.02.2019 у справі №909/327/18, від 05.07.2019 у справі №910/4994/18, від 23.07.2018 у справі №925/1048/17;

судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права, а саме статті 7, 13, 14, 46, 76, 238 ГПК України (встановлення обставин, які не входять до предмета доказування та на які не посилався позивач в обґрунтування позову; обґрунтування оскаржуваних рішень доводами/висновками, які не мають значення для справи), без урахування висновку щодо застосування вказаних норм, викладеного у постановах Верховного Суду від 04.03.2019 у справі №910/12608/18, від 06.11.2019 у справі №909/51/19, від 27.08.2019 у справі №908/2242/18, від 18.03.2019 у справі №908/1163/17, від 29.01.2020 у справі №904/5265/18;

судами порушено частину четверту статті 43 ГПК України (надання судового захисту при зловживанні позивачем процесуальним правом). Відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах, а саме - щодо неприпустимості подання окремої позовної заяви для встановлення преюдиційних обставин з метою їх подальшого використання в іншому судовому процесі (зокрема, за кордоном) та визнання таких дій зловживанням процесуальними правами.

Матеріали касаційної скарги АТ КБ "ПриватБанк" відповідають вимогам статті 290 ГПК України, є достатніми для відкриття касаційного провадження.

Звертаючись з касаційною скаргою, АТ КБ "ПриватБанк" одночасно заявило клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови у даній справі.

Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини першої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, постанову Північного апеляційного господарського суду прийнято 14.04.2021, скаржником постанова отримана 04.05.2021.

З огляду на викладене Касаційний господарський суд вважає, що строк на касаційне оскарження в даному випадку був пропущений з поважних причин і підлягає поновленню, а подані матеріали достатні для касаційного розгляду.

При цьому Верховний Суд з метою запобігання поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, наголошує на необхідності дотримання учасниками процесу, які прибувають у судове засідання, заходів карантинного режиму, у тому числі й щодо використання засобів індивідуального захисту.

Керуючись статтями 119, 234, 290, 294 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Поновити акціонерному товариству комерційному банку "ПриватБанк" пропущений строк подання касаційної скарги.

2. Відкрити касаційне провадження у справі № 910/14224/20 за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк".

3. Призначити розгляд касаційної скарги у засіданні Касаційного господарського суду на  17 серпня 2021 року о  12:30  у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, кімн. № 302.

4. Явка учасників справи в судове засідання не є обов`язковою.

5. Учасники справи мають право подати відзиви на касаційну скаргу до 19.07.2021 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

6. Витребувати матеріали справи № 910/14224/20 господарського суду міста Києва за позовом акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"
до акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про визнання зобов`язань припиненими.

7. Копію ухвали надіслати до господарського суду міста Києва та Північного апеляційного господарського суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                                        В. Селіваненко

Суддя                                                                                                                        І. Булгакова

Суддя                                                                                                                        Б. Львов