Справа № 308/9500/20

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и

14.06.2021                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвоката Лук`яненка А. О., представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О. Я., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Лук`яненко А. О.,
                                                                   в с т а н о в и в :
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 березня 2021 року

ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка Словенії, уродженка Російської Федерації, Єкатеринбурзька область, м. Верхотурє, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), закордонний паспорт НОМЕР_1 від 01.03.2013 року, виданий UE Radlje ob Dravi,

визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України, й накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000 (сто сімдесят тисяч) гривень.

Стягнено з ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.
Згідно зі змістом постанови та відповідно до протоколу про порушення митних правил, 26.08.2020 о 17 год. 52 хв., у зону митного контролю митного посту «Лужанка» Закарпатської митниці Держмитслужби, на смугу руху «зелений коридор» у напрямку «в`їзд в Україну» заїхав автомобіль марки «Alfa Romeo», реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_2 , під керуванням громадянки Словенії ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ). Під час митного контролю було встановлено, що 28.02.2019 ОСОБА_4 ввезла на митну територію України через пункт пропуску «Тиса» Закарпатської митниці ДФС у режимі «тимчасового ввезення» з метою «особистого користування» легковий автомобіль марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 . Враховуючи інформаційні дані центральної бази даних Єдиної Автоматизованої Інформаційної Системи Держмитслужби, громадянка Словенії ОСОБА_4 повинна була вивезти транспортний засіб - легковий автомобіль марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , в термін до 29.03.2020 року, включно, втім не зробила цього. В результаті чого, перевищила граничний термін тимчасового ввезення автомобіля більше ніж на тридцять діб. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 – адвокат Лук`яненко А. О. вказує на те, що постанова є незаконною і тому її слід скасувати. Аргументує це тим, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, а саме: як убачається з матеріалів справи, місцевий суд виніс постанову 25.03.2021, а строк притягнення до адміністративної відповідальності закінчився 26.02.2021. Окрім того, апелянт зазначає, що представниками митного органу під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення не були виконані всі процесуальні дії, як це передбачено законом. Зокрема, як стверджує захисник, серед низки суттєвих недоліків щодо дотримання процедури складання протоколу про порушення митних правил, працівниками митниці не складений протокол опитування ОСОБА_5 , а лише оформлений документ з назвою «Пояснення», у якому ОСОБА_4 вказала, що транспортний засіб вивезено за межі митної території «України», що головний державний інспектор це підтвердив у доповідній записці. При цьому, апелянт вважає, що у даному випадку митним органом необхідно було скласти щонайменше три протоколи: протокол про порушення митних правил, протокол опитування особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та протокол тимчасового вилучення транспортних засобів та документів на них. В апеляційній скарзі також вказується на те, що у протоколі про порушення митних правил відсутні відомості щодо товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених представниками митного органу, про які останні повинні були зазначити. На думку апелянта, судом або митним органом також не дотримано процедури здійснення перекладу документів, які підтверджують факт вивезення автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 та його утилізацію, на українську мову.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 , – адвоката Лук`яненка А. О., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника митного органу Селеша О. Я., який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Справа про  порушення митних правил розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_5 ,  неявка якої,  з огляду на положення ст.  294 КУпАП не перешкоджає її  розгляду. При цьому, береться до уваги те, що: ОСОБА_4 належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи; даних про поважність причин її неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від неї не надходило; у розгляді справи брав участь її представник – адвокат Лук`яненко А. О., який не заперечував щодо розгляду справи без участі його довірительки.
Статтею 458 МК України порушення митних правил визначається, як адміністративне правопорушення, котре являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій із товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ч. 6 ст. 481 МК України адміністративна відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розукомплектування.
Апеляційний суд вважає, що обставини, за яких ОСОБА_4 порушила митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація її дій за ч. 6 ст. 481 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам.
Факт перевищення гр. Словенії ОСОБА_5 встановлений ст. 380 МК України строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , більше ніж на тридцять діб, підтверджується такими доказами: даними протоколу про порушення митних правил, в якому викладено обставини порушення ОСОБА_4 митних правил (а. с. 1-5); даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску, з яких убачається, що 28.02.2019 ОСОБА_4 ввезла транспортний засіб марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , на митну територію України з метою особистого користування, у режимі тимчасового ввезення до 1 року (а. с. 8); письмовими поясненнями ОСОБА_4 , відповідно до яких остання підтвердила факт ввезення 28.02.2019 автомобіля марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , на митну територію України в режимі «тимчасового ввезення» з метою «особистого користування», однак не змогла вчасно його вивезти у зв`язку з тим, що транспортний засіб зламався і його вивезенням займалась словенська компанія «Сава», і при цьому, вона не зверталася з метою продовження терміну тимчасового вивезення транспортного засобу, будь-яких документів про підтвердження неможливості вивезення автомобіля у встановлений термін не має (а. с. 9-10); доповідною запискою інспектора Багрія К. В., якою підтверджені викладі в протоколі про ПМП обставини (а. с. 14-15).
         Як ОСОБА_4 у поясненні органу доходів і зборів, так і її адвокатом в апеляційній скарзі, не заперечується як належність і допустимість відомостей, викладених у вищезгаданих доказах, так і факт перевищення ОСОБА_4 встановленого ст. 380 МК України строку ввезення транспортного засобу більше ніж на 30 діб. 
Апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази є достатніми та достовірно вказують на доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні дій, які підпадають під ознаки ч. 6 ст. 481 МК України.
Приймаючи рішення про відхилення апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає, що належних, достатніх та допустимих доказів, які підтверджують факт вивезення транспортного засобу за межі митної території України стороною захисту не надано, що обов`язок доведення обгрунтованості доводів апеляційної скарги покладається на ту сторону провадження, яка на ці доводи посилається. 
Під час розгляду справи  апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що  інспектор  ОСОБА_6 , який  склав  протокол про порушення митних правил, був упереджений при проведенні перевірки та складанні протоколу щодо ОСОБА_4 , що в нього були підстави для обмови ОСОБА_4 та фальсифікації протоколу, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи – на такі дані не вказується в апеляційній скарзі й не посилався адвокат у ході її розгляду, у зв`язку із чим, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
Доводи апеляційної скарги про те, що строк притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України закінчився 26.02.2021, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і є безпідставними з огляду на таке.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 ввезла транспортний засіб на митну територію України 26.08.2019 й зобов`язана була вивезти його до 29.03.2020 включно, однак станом на 26.08.2020 цього не зробила, чим перевищила граничний термін тимчасового ввезення більше ніж на тридцять діб.
При цьому, днем виявлення правопорушення є 26.08.2020 і таке правопорушення є закінченим із моменту його виявлення під час здійснення митних процедур саме 26.08.2020, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про порушення митних правил.
Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.
Справа про порушення митних правил щодо ОСОБА_4 надійшла до суду першої інстанції 17.09.2020, що свідчить про те, що строк накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення зупинився і відповідно стягнення накладено судом першої інстанції на ОСОБА_4 у визначений ч. 1 ст. 467 МК України строк.
Доводи апеляційної скарги про те, що представниками митного органу під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення не були виконані всі процесуальні дії, як це передбачено законом, зокрема працівниками митниці не складений протокол опитування ОСОБА_5 , а лише оформлений документ з назвою «Пояснення», у якому ОСОБА_4 вказала, що транспортний засіб вивезено з митної території «України», - апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про невідповідність складеного щодо ОСОБА_4 протоколу вимогам митного законодавства, оскільки з указаного протоколу вбачається, що в ньому відображені всі необхідні й передбачені ст. 494 МК України відомості, що в свою чергу свідчить і про відсутність підстав для повернення матеріалів справи для додаткової перевірки.
Із цих підстав, апеляційний суд не бере до уваги й відхиляє як безпідставні і доводи апеляційної скарги про те, що митним органом необхідно було скласти щонайменше три протоколи: протокол про порушення митних правил, протокол опитування особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та протокол тимчасового вилучення транспортних засобів та документів на них. 
При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що в протоколі про порушення митних правил відсутні відомості щодо товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених представниками митного органу, про які останні повинні були зазначити, - апеляційний суд бере до уваги те, що як у протоколі про порушення митних правил (а. с. 1-5, 7), так і в описі предметів, затриманих за ознаками ч. 6 ст. 481 МК України для забезпечення стягнення штрафу в справі про порушення митних правил у гр. Словенії ОСОБА_4 (а. с. 18), відображені відомості про предмети, які вилучені митних органом. 
Доводи апеляційної скарги про те, що судом або митним органом не дотримано процедури здійснення перекладу документів, які підтверджують факт вивезення автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 та його утилізацію, на українську мову, - апеляційний суд також не бере до уваги, визнаючи їх такими, що не ґрунтуються на вимогах митного законодавства, оскільки Митним кодексом України не передбачено обов`язку суду або митного органу здійснювати переклади документів, наданих особами, які притягуються до відповідальності за порушення митних правил, чи їхніми представниками. 
Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд вважає, що переклад документів, які надаються стороною у справі про порушення митних правил у підтвердження своєї позиції, здійснюється саме тією стороною, якою такі документи надаються для оцінки судом. 
Разом із тим, не встановлено апеляційним судом і доказів про наявність обставин, передбачених ст. 460 МК України, із настанням яких передбачені ст. 481 цього Кодексу діяння не тягнуть за собою адміністративної відповідальності, а також дії обставин непереборної сили, які стали причиною перевищення ОСОБА_4 строку тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності за порушення нею митних правил України.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя місцевого суду врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, наявні в матеріалах справи дані про особу правопорушниці, яка не визнає вину й не кається у вчинених діяннях, про що свідчить позиція сторони захисту, й застосував щодо ОСОБА_4 вид стягнення, який передбачено санкцією ч. 6 ст. 481 МК України, належним чином умотивувавши судове рішення.
Тому, апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_4 стягнення у виді штрафу є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, справедливим та відповідає передбаченій ст. 23 МК України меті адміністративного стягнення. 
Отже, притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за порушення нею митних правил буде сприяти досягненню основної мети – виховання правопорушниці у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством та попередження вчинення нею нових правопорушень.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга, доводи якої не знайшли підтвердження і визнаються безпідставними, - без задоволення. 
Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обгрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків, призначати експертизи, тощо; те, що стороною захисту не надано доказів у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків суду першої інстанції, у тому числі й про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення, і будь-яких клопотань із цього приводу не заявлялось. 
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
                                                       П О С Т А Н О В И  В :
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Лук`яненко А. О., в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 березня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                         І. В. Стан