ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 2208/6140/12
Провадження № 22-ц/4820/396/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 квітня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,
 
секретаря: Журбіцького В.О.,
 
учасники справи: апелянт приватний виконавець Лабчук Р.М.,
 
представник заявника ОСОБА_1 ,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Романа Михайловича на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2020 року (суддя Шевцова Л.М.) за скаргою ОСОБА_2 на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Романа Михайловича з приводу винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 19 січня 2019 року, -
в с т а н о в и в:
У листопаді 2020 року ОСОБА_3 (в подальшому відповідно до свідоцтва про зміну імені від 30.12.2020 року змінила ім`я на ОСОБА_2 ) звернулась до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Р.М.
В обґрунтування скарги зазначала, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2012 року стягнуто на користь ПАТ «Дельта Банк» з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №885-100/Ф-08 від 13.05.2008 року в розмірі 181 308,71 грн. та судові витрати в сумі по 906,91 грн. з кожного.
В жовтні 2020 року їй стало відомо, що 19.01.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Лабчуком Р.М. на підставі виконавчого листа виданого Кам`янець-Подільським міськрайонним судом про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 181380,71 грн., відкрито щодо неї як боржника виконавче провадження №58132914. 
Заявник вважає дії приватного виконавця Лабчука Р.М. щодо відкриття виконавчого провадження незаконними та такими, що порушують її права та законні інтереси. Вказувала, що приватний виконавець відкрив виконавче провадження в порушення передбаченої статтею 24 Законом України «Про виконавче провадження» територіальності, оскільки вона працює та мала і має постійне місце проживання у місті Києві, а виконавче провадження відкрито у межах виконавчого округу Хмельницької області. 
З урахуванням наведеного, просила визнати неправомірними дії приватного виконавця Лабчука Р.М. щодо винесення постанови від 19 січня 2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП№58132914 та скасувати вказану постанову.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2020 року скаргу заявниці задоволено.
Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Романа Михайловича про винесення постанови від 19 січня 2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП №58132914, скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Романа Михайловича від 19 січня 2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП №58132914.
В апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Лабчук Р.М., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність цих обставин, які суд визнав встановленими, та неправильне застосування норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні скарги на дії приватного виконавця. 
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції не перевірялося правомірність дій приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження за доводами скарги про порушення принципу територіальності. Суд вийшов за межі доводів скарги, та перевіряв вже дії приватного виконавця, які мали місце після відкриття виконавчого провадження, що не було зазначено в скарзі заявниці, що свідчить про порушення судом першої інстанції принципу диспозитивності цивільного судочинства. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважає апеляційну скаргу приватного виконавця Лабчука Р.М. необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. Вказувала, що факт встановлення місця проживання та реєстрації апелянт мав перевірити на стадії відкриття виконавчого провадження, проте із відповідними запитами він звернувся лише у жовтні 2020 року. Жодного доказу на підтвердження отримання нею повідомлень та листів за адресою: АДРЕСА_1 апелянт також суду не надав.
В судовому засіданні апелянт приватний виконавець Лабчук Р.М. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Представник заявниці ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила її відхилити.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням принципу диспозитивності цивільного судочинства.
Судом встановлено, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.10.2012 року стягнуто на користь ПАТ «Дельта Банк» з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №885-100/Ф-08 від 13.05.2008 року в розмірі 181308,71 грн. та судові витрати в сумі по 906,91 грн.
На виконання вказаного рішення 20.11.2012 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області видано виконавчий лист у якому зазначено місце проживання боржника ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 . 
11 січня 2019 року АТ «Дельта Банк» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Р.М. із заявою про відкриття виконавчого провадження у якій просило прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження по виконанню виконавчого листа Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 20.11.2012 року про стягнення солідарно з ОСОБА_3  на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 181380,71 грн. та 906,91 грн. судового збору. 
У заяві стягувачем зазначено адресу боржника ОСОБА_5 АДРЕСА_2 . Стягувач просив приватного виконавця внести відомості про боржника до Єдиного реєстру боржників, накласти арешт на майно, а у випадку відсутності такого майна звернути стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника.
Постановою приватного виконавця Лабчука Р.М. від 19 січня 2019 року за заявою стягувача АТ «Дельта Банк» від 11.01.2019 року відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа по справі №2208/6140/12 виданого 20.11.2012 року про стягнення солідарно з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитом у розмірі 181380,71 грн. та судового збору.
Відповідно до вимог статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважать, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», що визначає місце виконання рішення/напису нотаріуса: виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.
За положеннями ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Відповідно до ст.25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, м. Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що і Закон України «Про виконавче провадження» і Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі Закону№1403-VIII) визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому згідно з частиною третьою статті 25 Закону№1403-VIII право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.
При цьому зі змісту наведеної норми частини другої статті 24 Закону №1403-VIII слідує, що у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої статті 26 Закону «Про виконавче провадження»).
У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (частина третя статті 26 Закону №1404-VIII).
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята статті 26 Закону №1404-VIII).
Судом встановлено, що приватний виконавець Лабчук Роман Михайлович здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі Хмельницької області, що підтверджується інформацією з Єдиного реєстру приватних виконавців України.
Стягувачем у заяві про примусове виконання рішення суду, боржник ОСОБА_5 , ідентифікована: АДРЕСА_2 . Така ж адреса боржника ОСОБА_2 зазначена у виконавчому листі виданому Кам`янець-Подільським міськрайонним судом. Крім того, як вбачається із копії виконавчого листа, в якому є відмітки державних виконавців, що саме за зазначеної адресою, державними виконавцями раніше теж відкривалися виконавчі провадження по виконанню даного виконавчого листа. Інших даних щодо ідентифікації боржника ОСОБА_2 на час відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем, стягувачем не зазначалося та не надавалося.
За таких обставин, дії приватного виконавця Лабчука Р.М. щодо винесення постанови від 19 січня 2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП №58132914 є правомірними.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, висновки суду, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим така ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні скарги на дії приватного виконавця Лабчука Р.М.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 377, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Романа Михайловича задовольнити.
Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії приватного виконавця Лабчука Романа Михайловича щодо відкриття виконавчого провадження.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 06 квітня 2021 року.

Судді:                                                                        Т.О. Янчук

                                                                               А.В. Купельський 

                                                                               О.І. Ярмолюк