ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" квітня 2021 р.           Справа№ 910/638/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Доманської  М.Л.
суддів:            Пантелієнка  В.О. 
          Верховця  А.А. 
 
за участю секретаря судового засідання Кудько О.О.
та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засіданні від 26.04.2021,
розглянувши матеріали апеляційної скарги  уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" - Караченцева Артема Юрійовича
на ухвалу  господарського суду міста Києва від 12.10.2020 
у справі №910/638/20 (суддя Мандичев Д.В.) 
за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Бонус"
до приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ
Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.10.2020 року по справі №910/638/20 відмовлено розпоряднику майна приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" у задоволенні клопотання про припинення повноважень керівника боржника; відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Бонус" у задоволенні клопотання про витребування доказів №432 від 25.08.2020 року; відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Бонус" у задоволенні клопотання №436 від 12.10.2020 року про витребування доказів та проведення експертизи; відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Бонус" у задоволенні клопотання про припинення повноважень керівника та виконавчих органів боржника; ; відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Бонус" у задоволенні клопотання про призначення аудиторської перевірки фінансово-господарської діяльності приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко"; відмовлено публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" у задоволенні клопотання про витребування доказів.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" - Караченцев А.Ю. подав апеляційну скаргу на ухвалу  господарського суду міста Києва від 12.10.2020 року у справі №910/638/20, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 12.10.2020 року у справі №910/638/20 про відмову у витребуванні доказів за клопотанням публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції в частині розгляду клопотання публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" про витребування доказів.
Апеляційна скарга мотивована порушенням норм процесуального права. Скаржник зазначає, що ухвалою господарського суду міста Києва від 12.10.2011 необгрунтовано відмовлено скаржнику в задоволені клопотання про витребування доказів. В апеляційній скарзі зазначено, що ухвалою господарського суду міста Києва від 26.08.2020 було витребувано докази, на виконання якої боржником надана відповідь від 22.09.2020 №22/09-20 про те, що вказані документи не зберіглися. На адресу суду від Національної поліції України надійшов лист від 22.09.2020, в якому повідомлено про неможливість виконання вимог ухвали господарського суду міста Києва від 26.08.2020 по причині закриття кримінального провадження від 20.04.2020 №52016000000000112, яке здійснювало Головне управління Національної поліції України; 18.19.2019 Генеральною Прокуратурою України постанову про закриття кримінального провадження скасовано і здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженню доручено детективам Державного бюро розслідувань. Скаржник посилається на те, що відповідні дії Національної поліції України значно ускладнили можливість банку довести свої грошові вимоги. При цьому в апеляційній скарзі зазначено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань надана відповідь від 09.11.2020 №11-26811/02-2020), що досудове розслідування у кримінальному провадження №52016000000000112 розпочате 20.04.2016. Рішення про об`єднання вказаного кримінального провадження з кримінальним провадженням № 12015000000000338 від 28.05.2015 - не приймалось. Тимчасовий доступ до речей і документів проведено 10.06.2015, під час якого вилучено ряд документів, зазначених в ухвалі Господарського суду м. Києва від 26.08.2020 у справі №910/638/20, тобто проведено  до реєстрації кримінального провадження №52016000000000112; у вказаному листі зазначено, що у Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, відсутні запитувані документи.
Крім іншого, скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що з листа Головного слідчого управління Національної поліції України від 22.09.2020 №29679/24/2/2-2020, яким всіх, в тому числі і суд, на думку скаржника, введено в оману щодо місця перебування витребовуваних документів, скаржник посилається на те, що місцевим судом не забезпечено витребування доказів у Головного слідчого управління Національної поліції України, що судом зроблено невірний висновок, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України вилучено в ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» копії витребованих документів, хоча насправді, як зазначає скаржник, вилучені оригінали, за наслідком чого вимоги ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» поставлені судом під сумнів, та, як наслідок, відмовлено у визнанні грошових вимог скаржника до ПАТ    «Райз - Максимко» в сумі 54 418 373,00 грн.
05.02.2021 до Північного апеляційного господарського суду від ПАТ «КБ «Фінансова Ініциатива» надійшло клопотання про здійснення одночасного розгляду апеляційних скарг ПАТ «КБ «Фінансова Ініциатива» на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі №910/638/20 в частині відмови у витребуванні доказів та на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі №910/638/20 в частині відмови у визнанні ПАТ «КБ «Фінансова Ініциатива»  кредитором ПрАТ «Райз-Максимко».
В судове засідання 26.04.2021 з`явились представники ПАТ «КБ «Фінансова Ініциатива», ПрАТ «Райз-Максимко», АТ «Державний експортно-імпортний банк України».
В судовому засіданні 26.04.2021 ставилось на обговорення клопотання щодо здійснення одночасного розгляду апеляційних скарг ПАТ «КБ «Фінансова Ініциатива» на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі №910/638/20 в частині відмови у витребуванні доказів та на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у даній справі в частині відмови у визнанні ПАТ «КБ «Фінансова Ініциатива» кредитором ПрАТ «Райз-Максимко». Скаржник підтримав вказане клопотання, представники боржника та АТ «Державний експортно-імпортний банк України» не заперечували проти його задоволення.
Скаржник обґрунтовує подане ним клопотання про здійснення одночасного розгляду вказаних апеляційних скарг тим, що ці скарги є пов`язаними, результат розгляду апеляційної скарги на ухвалу попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі № 910/638/20 в частині відмови у визнанні скаржника кредитором Публічного акціонерного товариства «Райз - Максимко» на суму 54 418 373 грн певною мірою залежить від результату розгляду апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.10.2020 в частині відмови у витребуванні доказів.
Колегія суддів, заслухавши представників сторін, прийшла до висновку про відмову в задоволенні вищевказаного клопотання з огляду на те, що подані скаржником апеляційні скарги мають різні підтави та предмет та за вищевказаними апеляційними скаргами оскаржуються окремі процесуальні документи, прийняті судом першої інстанції.
В судовому засіданні 26.04.2021 представник ПАТ «КБ «Фінансова Ініциатива» підтримав вимоги апеляційної скарги, представник ПрАТ «Райз-Максимко» не заперечив щодо задовлення апеляційної скарги, АТ «Державний експортно-імпортний банк України» у вирішенні апеляційної скарги поклався на розсуд суду.
Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.
Частиною 11 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
В той же час за положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).
Наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №924/369/19.
Судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України    ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2    статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень"    усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній    формі не пізніше наступного    дня         після    їх виготовлення    і    підписання.
Згідно з ч.ч. 1, 2    ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1    ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості ознайомитись з відповідними ухвалами Північного апеляційного господарського суду, дізнавшись про дату, місце та час судового засідання у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Відповідно до ч. 4    ст. 13 Господарського процесуального кодексу України    кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
З огляду на викладене, апеляційний господарський суд прийшов до висновку за можливе здійснювати розгляд скарги без участі певних представників учасників справи, що не з`явилися у судове засідання, так як вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку: апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін, в тій частині, що оскаржується.
Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" до суду першої інстанції подало клопотання  про витребування доказів.
Вказане клопотання мотивоване тим, що у зв`язку з відсутністю у заявника первинних документів, на яких ґрунтуються кредиторські вимоги ПАТ "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" до Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко", банк просить суд витребувати у Державного бюро розслідувань кредитний договір від 12.04.2013 № 010/11/22 та договори застави від 31.03.2011 № 35, від 31.03.2011 № 36  з додатковими угодами до них, а також інші документи кредитної справи, що мали бути передані згідно з матеріалами кримінального провадження від 20.04.2016 №    52016000000000112.
Відмовляючи у задоволені вищевказаного клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що судом вже задовольнялося аналогічне клопотання банку (скаржника) щодо витребування у Головного управління Національної поліції України документів на підтвердження заборгованості Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" перед банком (скаржником). Суд зазначив, що у банку було достатньо часу для подання суду зазначених документів на підтвердження наявності заборгованості боржника, для вчинення дій щодо отримання відповідних доказів самостійно. У разі відсутності зазначених документів, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" також не було обмежено у часі задля звернень із відповідними клопотаннями щодо отримання вказаних документів як до відповідних органів, так і до Господарського суду міста Києва. Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" не зазначено у поданому клопотанні заходів, яких товариство вжило для отримання вказаних доказів самостійно, не вказано причин неможливості отримання цих доказів товариством самостійно - саме стосовно звернення до Державного бюро розслідувань.  Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвали звернув увагу, що ухвалою від 14.05.2020 заява банку була призначена до розгляду на 10.06.2020, крім того зобов`язано заявника подати суду усю первісну документацію, на підставі якої виникла заборгованість. У подальшому, ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.07.2020, у тому числі зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" у строк до 13.08.2020 подати суду всю первісну документацію, на підставі якої заявлено вимоги до боржника. Таким чином, як зазначено судом першої інстанції, у банку було достатньо часу для подання суду зазначених документів на підтвердження наявності заборгованості боржника. У разі відсутності зазначених документів, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" також не було обмежено у часі задля звернень із відповідними клопотаннями щодо отримання вказаних документів як до відповідних органів, так і до Господарського суду міста Києва.
Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або причин) неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подала клопотання.
Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива"   зверталось з аналогічним клопотанням про витребування доказів до суду першої інстанції, та ухвалою суду першої інстанції від 26.08.2020 у даній справі аналогічне клопотання було задоволено та на виконання вказаної ухвали суду від Національної поліції України надійшла відповідь- лист від 22.09.2020, в якому повідомлено про неможливість виконання вимог ухвали господарського суду міста Києва від 26.08.2020 по причині закриття кримінального провадження від 20.04.2020 №52016000000000112, яке здійснювало Головне управління Національної поліції України; 18.19.2019 Генеральною Прокуратурою України постанову про закриття кримінального провадження скасовано і здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні доручено детективам Державного бюро розслідувань.
Проаналізувавши цю відповідь, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" звернулось до суду першої інстанції з клопотанням про витребування відповідних доказів у Державного бюро розслідувань.   
Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" в клопотанні, поданому до суду першої інстанції,  не вказало про заходи, яких заявником клопотання вжито для отримання відповідних доказів у Державного бюро розслідувань самостійно, про причини неможливості отримання відповідних доказів самостійно заявником від Державного бюро розслідувань відповідно до ст.81 ГПК України. 
Заявником не надано належних доказів того, що Державне бюро розслідувань має ті документи, які заявник просить витребувати у цього державного органу, є лише посилання на вищевказаний лист Національної поліції України від 22.09.2020, в якому зазначено, що здійснення досудового розслідування у відповідному кримінальному провадженні доручено детективам Державного бюро розслідувань.
При цьому у судовому засіданні скаржник зазначив, що у відповіді Національної поліції України, наданої на виконання вищевказаної ухвали від 26.08.2020, старший слідчий Головного слідчого управління  Національної поліції України свідомо ввів в оману суд щодо відсутності витребовуваних судом доказів у Національної поліції України. Скаржник зазначив, що у нього не було достатньо часу звернутися повторно до суду першої інстанції з клопотанням щодо витребування саме у Національної поліції України  відповідних доказів. Замість того, щоб проаналізувати своє листування з Національною поліцією України щодо повернення оригіналів чи засвідчених копій відповідних документів та звернення до суду першої інстанції з повторним клопотанням про витребування цих доказів у Національної поліції України, скаржник звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про витребування цих доказів у Державного бюро розслідувань.
У судовому засіданні скаржник зазначив, що відповідні документи кредитної справи мають бути у Національної поліції України. 
Посилання Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про витребування відповідних доказів у  Державного бюро розслідувань, відхиляються апеляційним судом, як необґрунтовані, враховуючи вищезазначене.
Інших доводів скаржника по суті заявлених вимог, які б спростували висновки суду, покладені в основу оскаржуваної ухвали в частині розгляду вказаного клопотання та впливали на їх правильність, в апеляційній скарзі не наведено. 
Доводи скаржника про порушення судом норм процесуального права не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.
У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).
Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.
За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського    суду за результатами перегляду справи в апеляційному порядку дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення; оскаржувану ухвалу суду першої інстанції у даній справі в частині відмови Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" у задоволені клопотання про витребування доказів у  Державного бюро розслідувань - без змін.
Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" - Караченцева Артема Юрійовича про скасування ухвали господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі №910/638/20 в частині відмови Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" у задоволені клопотання про витребування доказів  - залишити без задоволення.
Ухвалу господарського суду міста Києва від 12.10.2020 у справі №910/638/20 в частині відмови Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" у задоволені клопотання про витребування доказів  - залишити без змін.
Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанову Північного апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у випадках, у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.
          Повний текст складено 29.04.2021.

Головуючий суддя                                                            М.Л. Доманська 

Судді                                                                                В.О. Пантелієнко

                                                                                А.А. Верховець