УХВАЛА

20 квітня 2021 року  
Київ
справа №640/600/20
адміністративне провадження №К/9901/11216/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів -Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,
перевіривши касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року
у справі №640/600/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Четвертої кадрової комісії, Генерального прокурора України про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Офісу Генерального прокурора, Четвертої кадрової комісії, Генерального прокурора України, у якій просив суд:
- визнати незаконним та скасувати рішення Четвертої кадрової комісії від 12.12.2019 року щодо неуспішного проходження атестації прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 ;
- визнати незаконним та скасувати наказ Генерального прокурора № 2105ц від 21.12.2019 року про звільнення з посади прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України Казміренка Володимира Миколайовича на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 24.12.2019 року;
- поновити ОСОБА_1 на рівнозначній посаді, яку він обіймав до звільнення в Генеральній прокуратурі України, у діючому органі прокуратури;
- стягнути з Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з врахуванням усіх надбавок та премій, виплачених працюючим прокурорам у органі прокуратури вищого рівня, починаючи з 24.12.2019 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2020 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення кадрової комісії № 4 від 19.12.2019 року № 24 щодо неуспішного проходження атестації прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України Казміренком Володимиром Миколайовичем.
Визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора № 2105ц від 21.12.2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України з 24.12.2019 року.
Поновлено ОСОБА_1 в Офісі Генерального прокурора на посаді прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів та координації правоохоронної діяльності з 25.12.2019 року.
Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25.12.2019 року по 15.09.2020 року в сумі 1114030,023 грн. У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора - задоволено частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2020 року змінено, у мотивувальній частині з урахуванням висновків даної постанови та викладено абзац 5 резолютивної частини в такій редакції: «Стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25.12.2019 року по 15.09.2020 року в сумі 291173,40 грн. (двісті дев`яносто одна тисяча сто сімдесят три грн. 40 коп.).».
В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2020 року - залишено без змін.
Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, позивачем подано касаційну скаргу.
Проте, ухвалою Верховного Суду від 22 березня 2021 року касаційну скаргу повернуто скаржнику у зв`язку із відсутністю підстав касаційного оскарження.
31 березня 2021 року від позивача до Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга.
Разом з касаційною скаргою позивачем заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду, яке мотивоване тим, що повний текст постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року позивачем отримано 28 січня 2021 року, що підтверджується копією конверту. У період з 15.02.2021 року по 01.03.2021 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в медичному закладі, що підтверджується копією листка непрацездатності, а тому пропустив визначений законом строк на оскарження рішення суду апеляційної інстанції.
У зв`язку із вищезазначеним, касаційну скаргу подано до Верховного Суду 02 березня 2021 року. Однак, ухвалою Верховного Суду від 22 березня 2021 року касаційну скаргу повернуто скаржнику. Вищевказану ухвалу позивачем отримано 29 березня 2021 року та повторно подано після її отримання та виправлення - 30 березня 2021 року.
Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених    частиною п`ятою    статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).
З огляду на викладене, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки скаржником доведено поважність причини пропуску строку у зв`язку із перебуванням на стаціонарному лікуванні, а повторно касаційна скарга подана без зволікань, а саме - наступного дня після отримання ухвали Верховного Суду від 22 березня 2021 року.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №640/600/20 скаржником визначено пункт 1 частини четвертої    статті 328 КАС України, відповідно до якого апеляційним судом не було враховано постанову Верховного Суду від 29.09.2020 року у справі №826/1659/17, в якій викладено висновок щодо застосування абзацу 7, 8 пункту 2 у взаємодії з абзацами 1, 2 пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року, зокрема, у разі якщо збільшення заробітної плати відбулося після незаконного звільнення працівника, без зміни структури заробітної плати, то під час розрахунку середньої заробітної плати, яка стягується на його користь за час вимушеного прогулу, застосовується коефіцієнт її підвищення.
Також скаржником підставою касаційного оскарження визначено пункт 3 частини четвертої        статті 328 КАС України    та зазначено, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах стосовно застосування частини 1 статті 308 КАС України щодо меж розгляду апеляційної скарги. Однак, доводи скаржника у цій частині є необґрунтованими, оскільки Верховний Суд у своїх постановах висвітлював позицію щодо меж розгляду судом апеляційної інстанції згідно з частинами 1, 2 статті 308 КАС України (постанови Верховного Суду від 11.02.2021 року у справі №640/13838/19, від 01.12.2020 року у справі №807/658/18). При цьому, порушення, на думку скаржника, судом апеляційної інстанції частини 1 статті 308 КАС України не свідчить про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування цієї норми права та не є належним обґрунтуванням підстави, передбаченої пунктом 3 частини 4 статі 328 КАС України.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, суд дійшов висновку про наявність підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної пунктом 1 частини четвертої        статті 328 КАС України.
Керуючись статтями        328-330,        334,        335,        338 КАС України,        
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі №640/600/20.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі №640/600/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Четвертої кадрової комісії, Генерального прокурора України про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, за пунктом 1 частини четвертої        статті 328 КАС України.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                 В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                     О. В. Кашпур

                                                                                                              О. Р. Радишевська