П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021року                                                                                    м. Київ
 
Справа № 753/19261/19
Провадження № 22-ц/824/6707/2021
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
                                   судді-доповідача Стрижеуса А.М., 
                                   суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
                                   
учасники справи:            позивач - Акціонерне товариство «Універсал Банк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
                                               
розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 січня 2021 року, ухваленого у складі у складі судді Лужецької О. Р. у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
 
ВСТАНОВИВ:
 
Історія справи
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У жовтні 2019 року АТ«Універсал Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позов мотивовано тим, що 26 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 26 січня 2018 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 25 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.        Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі). Станом на 30 липня 2018 року у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п. 5.16 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов'язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості у зв`язку з чим станом на 01 вересня 2019 року заборгованість становить 76 694,77 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) 35 610,47 грн та заборгованість за пенею та комісією 41 084,30 грн.
АТ «Універсал Банк» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованості у розмірі 76 694,77 грн та судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 16 січня 2020 року відкрито провадження у цій справі та призначено розгляд цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом)сторін.
У зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у встановленому ЦПК України порядку справу передано у провадження судді 
Лужецької О. Р.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11 вересня 2020 року призначено розгляд цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
27 листопада 2020 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. ОСОБА_1 у відзиві вказував, що позивачем не надано жодного доказу надання йому кредиту в сумі 25 000,00 грн. Зазначав, що анкета-заява від 26 січня 2018 року не містить інформації щодо процентної ставки. Позивачем не надано належних доказів того, що долучені до позову Умови та правила надання банківських послуг були складовою частиною нібито укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови, Тарифи мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву та брав на себе зобов`язання із отримання грошових коштів, збільшення кредитних лімітів, сплати різноманітних процентних ставок, пені, штрафів та комісії. Крім того, умови обслуговування рахунків фізичної особи від 27 вересня 2017 року та тарифи, надані позивачем не містять підпису відповідача.
17 грудня 2020 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зазначив, що вся інформація щодо тарифів зазначена на банківському сайті і є у відкритому доступі. На сайті також зазначена актуальна редакція Умов. Вказує, що споживач перед укладанням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.
18 січня 2021 року відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких просить відмовити в задоволенні позову, оскільки доводи позивача щодо розміру нарахованих сум заборгованості не підтвердженні належними доказами. 
 
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення
 
            Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 21 січня 2021 року позовні вимоги АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.
 
            Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у сумі 35 610,47 грн. та судовий збір у розмірі 891,94 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а відтак суд вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 35 610,47 грн. - суми загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).
            Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією в розмірі 41 084,30 грн, суд першої інстанції виходив із відсутностіпідстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, так як матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи та Тарифів за карткою Monobank розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядку нарахування. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.Суд вважав, що Витяг з Тарифів та Умови обслуговування рахунків фізичних осіб, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 26 січня 2018 року шляхом підписання заяви-анкети.
 
            Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
 
            15 березня 2021 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв?язку подав до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києваапеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 січня 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості у розмірі 35 610,47 грн та судового збору у розмірі 891,94 грн. та ухвалити нове рішення, яким відмовити АТ «Універсал Банк» у задоволенні позовних вимог.
            Апеляційна скарга мотивована неповним з?ясуванням обставин, що мають значення для справи; недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, оскільки, як вказує заявник, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач отримував будь-які кредитні кошти. Заявник звертає увагу на те, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували аргументи, наведені позивачем у позовній заяві.
 
Рух апеляційної скарги та матеріалів справи
 
            23 березня 2021 року матеріали цивільної справи № 753/19261/19 надійшли до Київського апеляційного суду.
            Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 
від 23 березня 2021 року справу передано судді-доповідачу.
            Ухвалою Київського апеляційного суду від 24березня2021 року клопотання 
ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 січня 2021 року - задоволено та поновлено його. Відкрито апеляційне провадження у цій справі. 
Копію ухвали про відкриття провадження разом з копією апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами надіслано учасникам справи і встановлено їм строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
Роз?яснено, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 травня 2021 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки ціна позову у даній справі становить 76 694,77 грн, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн х 100 = 227 000,00 грн).
А за правилами частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
 
Доводи інших учасників справи
 
            Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
 
Позиція Київського апеляційного суду
 
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
 
Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до частини четвертої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.
Аргументи апеляційної скарги зводяться до незгоди з рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2021 року в частині позовних вимог АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту).
В частині позовних вимог АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення пені та комісії рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2021 року в апеляційному порядку не оскаржується, а тому відповідно до правил частини першої статті 367 ЦПК України апеляційним судом в цій частині не перевіряється.
 
Фактичні обставини справи
 
            Встановлено, що 26 січня 2018 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 
25 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка (а. с. 6).
Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. 
До кредитного договору банком долучено витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів.
Як вбачається із матеріалів справи, а саме розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 01 вересня 2019 року заборгованість відповідача становить 
76 694,77 грн, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) 35 610,47 грн та заборгованість за пенею та комісією в розмірі 41 084,30 грн
(а. с. 5).
Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), суд першої інстанції виходив із того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а відтак суд вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 35 610,47 грн - суми загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).
 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.
 
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми матеріального права
 
За нормами частин першої-другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до частини першої статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 627 та частиною першою статті 628 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Підписанням анкети-заяви до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк» ОСОБА_1 погодився з умовами та правилами надання банком послугу системі Monobank, які разом з цією заявою складають змішаний договір банківського рахунку і кредитного договору.
Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ «Універсал Банк» виконало своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання ОСОБА_1 належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком заборгованості за договором № 26208300224769 від 27 січня 2018 року, з якого вбачається користування ОСОБА_1 кредитними коштами та періодичне їх погашення, що в свою чергу спростовує аргументи заявника про недоведеність банком надання відповідачу кредитних коштів.
 
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.
На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що зібраними у справі доказами підтверджено укладення 27 січня 2018 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 кредитного договору. Оскільки позичальник належним чином не виконав умови кредитного договору, тому утворилася заборгованість перед банком, яка і підлягає до стягнення на користь кредитора у розмірі 35 610,47 грн. В свою чергу відповідачем не надано доказів на спростування аргументів позивача щодо укладення між сторонами кредитного договору та розміру заборгованості.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 
18 липня 2006 року).
У контексті вказаної практики Верховного Суду, апеляційний суд вважає наведене обґрунтування цієї постанови достатнім. 
 
Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги
 
Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має правозалишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 січня 2021 року в частині позовних вимог АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту)- без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення в цій частині відсутні.
Керуючись ст.ст.268,367,368,369,374,375,381,382,383,390 ЦПК України, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 січня 2021 року в частині позовних вимог акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту)залишити без змін.
Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Суддя-доповідач                                          А. М. Стрижеус
Судді:                                                            Л. Д. Поливач
                                                                                  О. І. Шкоріна