Справа № 344/5143/20 
Провадження № 33/4808/326/21 
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП  
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду області Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 квітня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , приватного підприємця, громадянина України,
визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень., також стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.
                                                  в с т а н о в и в :
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 26.12.2019 року, о 22 год. 00 хв., в с. Хриплин Івано-Франківської міської ради, по вул. Автоливмашівська, керуючи транспортним засобом “BMW 520”, д.н.з. НОМЕР_1 , ігноруючи вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, що подавалась за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, не вжив заходів до зменшення швидкості руху, аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення із службовими транспортними засобами “Mitsubishi Outlander”, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , “Skoda Rapid”, н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , та “Toyota Prius”, н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 . В результаті ДТП всі чотири транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а ОСОБА_2 отримав легкі тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3“б”, п.3.2, п.3.5, п.12.1 та п.12.3 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.
На вказану постанову суду ОСОБА_1 28.04.2021 року за межами строку, передбаченого законом на оскарження постанови суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду. 
В обґрунтування доводів щодо поважності причин, з яких було пропущено строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилається  на те, що суд розглянув справу за його відсутності, чим було порушено його право на захист.
При цьому апелянт звертає увагу на те, що про наявність рішення йому стало відомо лише після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.03.2021 року, з якого він довідався, що 17.03.2021 року Івано-Франківський міський суд видав страховій компанії «Оранта» виконавчий лист на виконання  рішення про притягнення його в порядку регресу витрат на відшкодування Департаменту управління поліції за пошкоджені автомобілі. Підставою задоволення позову стала оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ст.124 КУпАП.
06.04.2021 року він звернувся до суду із заявою про видачу постанови у справі про адміністративне правопорушення, яке вручені йому судом 16.04.2021 року і одночасно ознайомився з матеріалами справи.
За таких обставин, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки строк на оскарження пропущено з поважних причин.
Вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено відносно нього 16.04.2020 року, а адміністративна справа поступила до суду 17.04.2020 року і рішення по справі прийнято без його участі 24.04.2021 року без виклику його до суду.
Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням  про поновлення строку на оскарження постанови суду, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.
Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.
Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції було призначено вказану справу до розгляду на 24.04.2020 року, про що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, про що свідчить звіт про доставку ОСОБА_1 судової повістки в електронній формі за допомогою смс-повідомлення (ас.с.32).

Так, з матеріалів справи вбачається, що 24.04.2020 року Івано-Франківським міським судом була винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. 
Як вбачається з мотивувальної частини постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24.04.2020 року, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки останній не з`явився в судове засідання., хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи щодо нього за допомогою смс-повідомлення.
Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення  від 16.04.2020 року за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 складено за його присутності, в якому містяться власноручні підписи правопорушника про ознайомлення його з правами та обов`язками відповідно до ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, та про розгляд справи в Івано-Франківському міському суді. ОСОБА_1 під його власноручний розпис ознайомлено із змістом самого протоколу, в якому правопорушник власноручно написав пояснення, що  адміністративне правопорушення він не вчиняв і не визнає себе винним.
Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 знав про те, що відносно нього 16.04.2020 року складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП та про те, що в провадженні  Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області знаходиться відповідна справа про притягнення його до  адміністративної відповідальності, про що свідчать власноручні підписи ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1).
Приймаючи до уваги вказані обставини, слід прийти до висновку,  що ОСОБА_1 , був обізнаним про те, що в провадженні суду перебувають на розгляді матеріали про притягнення його до адміністративної відповідальності, розгляд яких призначено на 24.04.2020 року в Івано-Франківському міському суді. 
З матеріалів справи вбачається, що копію постанови Івано-Франківського міського суду від 24.04.2020 року ОСОБА_1 було надіслано  для відома (а.с.35), а 16.06.2020 року постанова суду звернута до виконання, оскільки набула законної сили. 
06.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ознайомлення із матеріалами справи, з якими він ознайомився 08.04.2021 року, про що свідчить його власноручний підпис на поданій ним заяві (а.с.38).
Окрім того, 06.04.2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про видачу йому копії оскаржуваної постанови суду.
28.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на постанову суду з відповідним клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження суду. 
При цьому, в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 не вказує, які причини не дозволили йому вчасно отримати копію судового рішення та у встановлений законом строк оскаржити постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності.  

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до суду.
Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.
Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).
Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).
Апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 вживав заходи, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи  24.04.2020 року.
Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 знав про те, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №274665 від 16.04.2020 року та був обізнаний про розгляд справи в Івано-Франківському міському суді, а тому мав процесуальну можливість у встановлений законом порядок та строк оскаржити постанову суду, однак пропустив його без поважних на те причин.  
Апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження постанови суду, приймав заходи щодо намагання оскаржити постанову суду першої інстанції та не зміг оскаржити судове рішення з поважних причин. 
Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.
При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.
Вищевказана норма ч.2 ст.294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.
Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).
Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
В своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 не вказує які саме причини завадили йому своєчасно  у встановлені законом строки оскаржити постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24.04.2020 року.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що з моменту ухвалення судового рішення пройшов доволі тривалий строк і на даний час рішення суду у встановленому законом порядку набуло законної сили, враховуючи характер процесуальної поведінки апелянта протягом розгляду справи у суді першої інстанції та після постановлення судом остаточного рішення, приймаючи до уваги причини, якими обґрунтовуються поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що відсутні правові підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.
При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати причини, які не дозволили своєчасно оскаржити постанову суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-
                                            п о с т а н о в и в :
Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 квітня 2020 року.
Повернути апеляційну скаргу з додатками апелянту.

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                    О.П. Васильєв