Номер провадження: 22-ц/813/1977/21 
Номер справи місцевого суду: 2/1522/11652/11
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
                Категорія: 19

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2021 року                                                                м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,
при секретарі судового засідання Фабіжевській Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 січня 2020 року про відмову в заміні сторони виконавчого провадження в цивільній справі за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про заміну стягувача (сторони у виконавчому документі, у виконавчому провадженні) по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, –

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2009 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції AT «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості 1 787 631,99 грн. за Кредитним договором та судові витрати на суму 1730,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 21.06.2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції AT «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №010/2-0-1/07-341, за яким відповідачу надавався кредит у розмірі 185 000,00 дол. СІНА зі сплатою 12 відсотків річних строком погашення до 21.06.2017 року. Відповідач в свою чергу прийняв на себе зобов`язання щодо повернення отриманого кредиту і сплаті нарахованих по ньому відсотків у порядку, розмірі та строки, визначені договором (т.1, а.с 1-59, уточнена 160-163).
08 липня 2011 року заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси (головуючий суддя Нікітіна С.І.) позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами про надання споживчого кредиту задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості 1 787 631 (один мільйон сімсот вісімдесят сім тисяч шістсот тридцять одна) гривня 99 копійок за Договором про надання споживчого кредиту №010/2-0-1/07/341 від 21 червня 2007 року. Стягнуто зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати в сумі 1730, 00 (одна тисяча сімсот тридцять) гривень (т.1, а.с 168-169).
27 липня 2011 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд заочного рішення (т.1, а.с 174-179).
30 січня 2013 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси (головуючий суддя Нікітіна С.І.) позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто солідарно зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райфайзен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитом, що в гривневому еквіваленті складає 1692657,38 гривень. Стягнуто в рівних частинах зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райфайзен Банк Аваль» судові витрати в сумі 1730 грн, тобто по 865 грн з кожного (т. 1, а.с. 219-220).
20 грудня 2019 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі №2/1522/11652/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської власної дирекції AT «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту (т.2, а.с 2-25).
28 січня 2020 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (головуючий суддя Домусчі Л.В.) у задоволенні заяви представнику Товариства з обмеженої відповідальністю Фінансова компанія «Форінт» про заміну стягувача (сторони у виконавчому документі, у виконавчому провадженні) відмовлено (т.2, а.с 43-44).
24 березня 2020 року засобами поштового зв`язку представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» направив до Приморського районного суду м. Одеси апеляційну скаргу на ухвалу від 28 січня 2020 року про заміну стягувача (сторони у виконавчому документі у виконавчому провадженні). Апелянт не погоджується з вказаною ухвалою, вважає її прийнятою із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт вказує на те, що він не повідомлений про дату та час судового засідання на 27 грудня 2019 року, відтак не з`явилися до судового засідання. Апелянт зазначає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки у самій заяві, так і з документів, що додавалися до заяви, чітко було зазначено про особу боржника та виконавче провадження, за яким і необхідно було провести таку заміну. Також, зважаючи на те, що рішенням суду було стягнуто суму заборгованості з двох осіб у солідарному порядку, документами, що вказували на заміну сторони саме за особою ОСОБА_1 . Крім того, будь-які інформаційні відомості по виконавчому провадженню, де боржником є ОСОБА_2 до поточної заяви не додавались. Крім того, апелянт пояснює, що поданою заявою ТОВ «ФК «Форінт» заміна сторони здійснюється саме у виконавчому провадженні, а не за заявою про залучення до справи правонаступника за судовим рішенням. Тому предметом розгляду означеної заяви ТОВ «ФК «Форінт» є саме заміна по конкретному виконавчому провадженню, отже надання документів, щодо відступлення прав вимоги також за договором поруки по поручителю ОСОБА_2 не входить до предмету доказування при розгляду означеної заяви і не може стати підставою відмови у її задоволенні. Крім того, відсутність в матеріалах справи ліцензії на надання послуг з факторингу апелянт пояснює тим, що інформація про фінансові установи є загальнодоступною, публічною інформацією і кожна особа має можливість перевірити віднесення того чи іншого суб`єкта до фінансової установи. Апелянт просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 січня 2020 року. Поновити строк на апеляційне оскарження.
Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи з незалежних від суду причин.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Представник апелянта – ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав. Інші учасники в судове засідання не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що в заяві про заміну сторони виконавчого провадження заявник просив здійснити заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні №49273155 по примусовому виконанню виконавчого листа від 26.04.2013 року за №2/1522/11652/11 з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника – ТОВ «ФК «Форінт», але при цьому не зазначає хто саме є боржником по зазначеному виконавчому провадженні. Також суд першої інстанції зазначає, що рішенням суду від 30.01.2013 року з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто суму заборгованості за кредитом, що в гривневому еквіваленті складає 1692657,38 грн та судові витрати. Однак, заявником суду першої інстанції надано Витяг з реєстру відступлення прав вимоги від 08.12.2016 року, де боржником зазначено лише ОСОБА_1 , проте по зазначеній справі також є ОСОБА_2 .
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та відхиляючи апеляційну скаргу вважає за необхідне зазначити наступне. 
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.01.2013 року було задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль». Стягнуто солідарно зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитом, що в гривневому еквіваленті складає 1692657,38 грн. Стягнуто в рівних частинах зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати в сумі 1730 грн, тобто по 865 грн з кожного (т. 1, а.с. 219-220).
На виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.01.2013 року судом 26.04.2013 року було видано виконавчі листи, які були отримані стягувачем (банком) та пред`явлені до виконання до відділу виконавчої служби (т. 1, а.с. 231).
Апелянт у своїй заяві зазначав, що виконавчий лист №2/1522/11652/11, за яким боржником є ОСОБА_1 знаходиться на виконанні Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, що підтверджується довідкою про виконавче провадження 49273155 від 18.12.2019 року (т. 2, а.с. 21 - 23) 
Як вбачається з матеріалів справи, 08.12.2016 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» було укладеного Договір факторингу, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитними договорами перейшло до ПАТ «Вектор Банк», в тому числі за вказаним Договором були передані права вимоги за кредитним договором №010/2-0-1/07-341 від 21.06.2007 року, що був укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (т. 2, а.с. 6-11).
В подальшому, 08.12.2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Форінт» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитними договорами перейшло до ТОВ ФК «Форінт», в тому числі за вказаним Договором були передані права вимоги за кредитним договором №010/2-0-1/07-341 від 21.06.2007 року, що був укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (т. 2, а.с. 14-18).
29.09.2020 року до Одеського апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_2 , в якій вона просила відмовити в апеляційній скарзі ТОВ «Форінт», повідомивши наступне (т. 2, а.с. 91 - 92). 
В заяві ОСОБА_2 зазначає, що 28.01.2014 року виконавчою службою було реалізоване заставне майно, а саме офісне приміщення площею 92 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за 409734 грн приватною фірмою з торгів, про оцінку та проведення яких її не було повідомлено. Також ОСОБА_2 вказує, що в чоловіка з пенсії утримували 20% за виплатою боргу за виконавчим листом, а до неї з 2015 року ніхто більше ніяких претензій не мав та виконавчих листів зі стягнення заборгованості після реалізації заставного майна вона ніколи не отримувала. ОСОБА_1 на момент смерті не мав ніякого рухомого та нерухомого майна, а тому він не мав спадкоємців (т. 2, а.с. 91).
Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, наданої ОСОБА_2 , ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2, а.с. 93).
З листа Першого Приморського відділу виконавчої служби в м. Одеса Мін`юсту України Південного регіонального управління до ОСОБА_2 від 23.06.2020 року вбачається, що на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження з примусового виконання вимог виконавчого листа №2/1522/11652/11, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 22.05.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» коштів у розмірі 1692657,38 грн. При цьому надати матеріали виконавчих проваджень було неможливо, оскільки матеріали виконавчих проваджень знищено (т. 2, а.с. 94).
22.10.2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду витребувано з Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса заведену спадкову справу, інформаційну довідку зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту і спадкового договору та виданого свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 2, а.с. 105 - 108).
Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) від 20.11.2020 року за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі стосовно ОСОБА_1 інформація відсутня (т. 2, а.с. 112).
Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 20.11.2020 року за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі стосовно ОСОБА_1 інформація відсутня (т. 2, а.с. 113).
Таким чином, у ОСОБА_1 відповідно до наданої Приморською державною нотаріальною конторою у місті Одеса відсутні спадкоємці, які прийняли спадщину, що в подальшому унеможливлює заміну сторони у виконавчому провадженні (боржника), а також недоведеність заявником, що у боржника було наявне майно, на яке можна було б звернути стягнення, апеляційний суд зазначає, що відсутні підстави для заміни стягувача у виконавчому провадженні № 49273155. 
Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних висновків суду першої інстанції, апеляційний суд відмовляє в задоволенні апеляційної скарги та на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без змін оскаржуване рішення. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» – залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 січня 2020 року про відмову в заміні сторони виконавчого провадження – залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

Повний текст цієї постанови складено 14 квітня 2021 року.

Суддя Одеського апеляційного суду                         А.І. Дришлюк

08.04.2021 року                                                                 м. Одеса