ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 554/5221/17
адміністративне провадження № К/9901/25507/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шарапи В.М.,
суддів - Єзерова А.А., Чиркіна С.М.,
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 2 листопада        2017 року у складі судді Савченка А.Г. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Бартош Н.С. (головуючий), суддів: Русанової В.Б., Присажнюк О.В. у справі за її позовом до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ОПИСОВА ЧАСТИНА          
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
1. У липні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом у якому просила:
1.1 - визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй у перерахунку пенсії;
1.2 - зобов`язати відповідача здійснити їй перерахунок пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» (далі - Закон №3723-ХІІ; у редакції, яка діяла на час призначення пенсії), у розмірі 80% місячної заробітної плати начальника відділу у складі Департаменту екології та природних ресурсів Полтавської облдержадміністрації згідно з довідкою від 14 червня 2017 року №154/01-16 у зв`язку з підвищенням заробітної плати державних службовців на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова КМУ №1013), не змінюючи базовий місяць індексації пенсії (сума перерахованої пенсії 4463,36 грн) та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум, починаючи з 1 червня 2017 року,  
2. Октябрський районний суд м. Полтави постановою від 2 листопада 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року, відмовив у задоволенні позову. 
2.1 Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив із того, що відсутні підстави для перерахунку пенсії, а отже пенсійний орган діяв правомірно, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом.
3. Судами попередніх інстанцій встановлено що:
3.1 З 2011 року позивачка перебуває на обліку в Полтавському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області (Шевченківський район) та отримує пенсію у розмірі 80% від заробітної плати.
3.2 7 червня 2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із підвищенням з 1 грудня 2015 року заробітної плати державним службовцям, на підставі довідки про заробітну плату від 2 червня 2017 року   №3095/01-16, наданої Департаментом екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації. 
3.3 16 червня 2017 року Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області рішенням №39 відмовило позивачу у перерахунку пенсії, з посиланням на те, що відповідно до пункту 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України від 2 березня 2015 року №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до        1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.
3.4 Уважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
4. Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_1 звернулася із касаційною скаргою, у якій просить скасувати ці рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
4.1 На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначила, що має право на перерахунок пенсії у зв`язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а тому дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії є протиправними і суперечать статті 22 Конституції України. 
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
5. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.    
6. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
7. Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 1 травня 2016 року визначалися Законом №3723-ХІІ. 
8. Відповідно до  статті 37-1 зазначеного Закону (у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.
9. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.
10. До зазначеної статті були внесені зміни, а її зміст викладено у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».
11. Умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям були визначені  постановою Кабінету Міністрів України  від 31 травня 2000 року №865, зокрема у пунктах 4 та 5, за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.
12. Постановою КМУ №1013, якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 1 грудня       2015 року, пункт 4 постанови КМУ №865 виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: «форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».
13. Таким чином, положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, постанова КМУ №1013 не містить.
14. Отже, з 1 грудня 2015 року по 1 травня 2016 року чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за  статтею 37 Закону №3723-ХІІ. При цьому, чинна у зазначений період редакція  статті 37-1 Закону №3723-ХІІ  не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.
15. Крім того, з 1 травня 2016 року набув чинності Закон України від 10 грудня              2015 року №889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон №889-VIII) у зв`язку з чим положення Закону №3723-XII частково втратили чинність, у тому числі норми статті 37-1.
16. Натомість, у статті 90 Закону №889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України віж 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям.
17. З огляду на зазначене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що з 15 грудня 2015 року діючим законодавством України не визначено суб`єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації обов`язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до  Закону України «Про державну службу».
18. Крім того, суди попереднії інстанцій виходили з того, що  рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011  передбачено, що зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватись відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.
19. Безпідставним є посилання позивача в обґрунтування касаційної скарги на те, що суди попередніх інстанцій невірно визначили час виникнення спірних відносин, у зв`язку з чим невірно застосував норми права, які їх регулюють, оскільки право на перерахунок пенсії у відповідної особи виникає станом на час виникнення обставин, з якими особа пов`язує право на такий перерахунок, а не з часу її виходу на пенсію.
20. Аналогічний правовий висновок викладено, зокрема у постановах Верховного Суду від 29 серпня 2018 року, 28 жовтня 2020 року (справи №№ 555/2183/16-а, 826/16182/18, відповідно).
21. Ураховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судами першої та апеляційної інстанцій оскаржуваних рішень і погоджується з їх висновками у справі, якими доводи скаржника відхилено.
22. Відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України  суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 341, 343, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 2 листопада 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Шарапа
Судді:                                                                                                              А.А. Єзеров                                                                                                                                  С.М. Чиркін