Ухвала
14 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 161/17900/19
провадження № 61-725св21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Шиповича В. В., 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служба у справах дітей Луцької міської ради Волинської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, за касаційною скаргою представника  ОСОБА_3 - ОСОБА_7 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області, у складі судді Присяжнюк Л. М., від 18 лютого 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду, у складі колегії суддів: 
Бовчалюк З. А., Здрилюк О. І., Карпук А. К., від 14 грудня 2020 року та касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 
до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в якому просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області 
від 18 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 такими, що втратили право користування квартирою 
АДРЕСА_1 .
Постановою Волинського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 задоволено частково.
Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області 
від 18 лютого 2020 року в частині вимог щодо неповнолітніх дітей скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким 
у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, відмовлено.
В іншій частині заочне рішення суду першої інстанції залишено без змін.
У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 просить скасувати заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду 
від 14 грудня 2020 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, і ухвалити в цій частині нове судове рішення по відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року у справі 
№ 210/2639/17 (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також не дослідив належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Волинського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах 
(пункт 3 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України) та порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок неналежного дослідження судом зібраних у справі доказів (пункт 4 частини другої 
статті 389 ЦПК України).
Відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
Справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служба у справах дітей Луцької міської ради Волинської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, за касаційною скаргою представника  ОСОБА_3 - ОСОБА_7 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області 
від 18 лютого 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду 
від 14 грудня 2020 року та касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
 
Судді:                                                                                                     Є. В. Синельников
 
        О. В. Білоконь
 
        В. В. Шипович