ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/853/21                                                          Суддя першої інстанції: А.М. Бабич

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  16 червня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача          - Степанюка А.Г.,
суддів                    - Губської Л.В., Епель О.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на прийняте у порядку спрощеного позовного провадження рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:
У лютому 2021 року ОСОБА_1 (далі – Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі – Відповідач, ГУ ПФ в Черкаській області) про:
- визнання протиправними дій Відповідача щодо перерахунку та виплати пенсії відповідно до п.п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», які рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року у справі №826/3858/18, що залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, визнано протиправними та нечинними;
- визнання протиправними дій Відповідача щодо виключення раніше сплачуваних та не скасованих додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за умови режимних обмежень, надбавки за виконання особливо важливих завдань, премії) при визначенні основного розміру пенсії під час її перерахунку Позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»;
- зобов`язання Відповідача провести Позивачу новий перерахунок розміру щомісячної пенсії та її виплату з 05.03.2019 року з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за умови режимних обмежень, надбавки за виконання особливо важливих завдань, премії), згідно з поданою Черкаським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки оновленою довідкою про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21.01.2020 року у справі №580/3787/20, без обмеження розміру пенсії.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії ГУ ПФ в Черкаській області щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 03.02.2021 року №ФР35616;
- зобов`язано ГУ ПФ в Черкаській області провести ОСОБА_1 з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум коштів на підставі довідки Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 03.02.2021 року №ФР35616 без обмеження її розміру.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
При цьому суд першої інстанції, застосовуючи до спірних правовідносин позицію Верховного Суду у зразковій справі №160/8324/19, виходив з того, що із набранням законної сили рішенням суду у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсії Позивача, призначеної згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, однак з 01.04.2019 року, а не з 01.01.2018 року, як просить ОСОБА_1 . 
Крім того, суд зазначив, що ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі – Закон №2262-ХІІ), якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016, а відтак зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), внесені Законом №1774 до цієї норми, яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для такого обмеження. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що передбачені ст. 43 Закону №2262-ХІІ обмеження пенсій максимальним розміром введені в дію Законом №911-VIII, пунктом 2 Прикінцевих положень якого передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується лише до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016 року, у той час як пенсія Позивачу призначена у 1991 році.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 було проведено у відповідності до вимог чинного законодавства, а передумовою для нового перерахунку є прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про підвищення грошового забезпечення та дотримання норм Порядку перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45, щодо направлення довідки. Окремо наголошує, що на Позивача після перерахування пенсії поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення перерахунку, зокрема, в частині обмеження максимального розміру пенсії, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 24.06.2020 року у справі №580/234/19.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2021 року було відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021 року призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не є предметом апеляційного оскарження, судова колегія вважає за необхідне здійснювати перевірку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги ГУ ПФ в Черкаській області.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції – змінити, виходячи з такого.
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФ у Черкаській області та отримує пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ з 11.11.1991 року у розмірі 75% грошового забезпечення (а.с. 26-27).
20.02.2021 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії з урахуванням довідки Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 03.02.2021 року №6/8/5/ФР35616/199, виданої на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 року у справі №580/3787/20 (а.с. 31-34).
Листом № 888-805/С-03/8-2300/21 від 19.02.20211 року Відповідач повідомив Позивача про відсутність правових підстав у здійсненні вказаного перерахунку, оскільки після набрання рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року у справі №826/3858/18 законної сили, нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитись перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не приймалося (а.с. 35-36).
На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 19, 46 Конституції України, ст. ст. 13, 15, 43, 51, 63 Закону №2262-ХІІ, ст. 2 Закону №3668-VI, рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016, Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 (далі – Порядок №45), постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам» (далі – Постанова №103) постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – Постанова №704), а також постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 року №804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», суд першої інстанції, з урахуванням рішення Верховного Суду у зразковій справі №160/8324/19, прийшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що після визнання протиправними та нечинними окремих положень Постанови №103 виникли підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром, оскільки пенсія Позивачу вперше призначена у 1991 році.
З таким висновком суду першої інстанції не можна повністю погодитися з огляду на таке.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі.
Приписами ст. 9 вказаного Закону передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (ч. 1).
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ч. 2).
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч. 3).
У свою чергу, відповідно до ст. 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Наведена норма статті 43 Закону №2262-ХІІ безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.
Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі № 826/3858/18.
У свою чергу, питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано ст. 63 Закону№2262-ХІІ, згідно ч. ч. 1, 2, 4 якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, Кабінету Міністрів України делеговано право встановлювати умови і порядок перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для його проведення.
Пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Положеннями абз. 1 п. 5 Порядку № 45 у редакції Постанови № 103 було передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
При цьому у Додатку 2 до Порядку № 45 містилася форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено у новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.
Відтак, зміни, внесені Постановою №103, зокрема, до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 року – дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.
Водночас алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема, обласні військові комісаріати (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.
Так, на момент звернення ОСОБА_2 до Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про видачу оновленої довідки про розміри його грошового забезпечення пункт 3 Порядку № 45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
У свою чергу, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 (далі – Порядок №3-1).
Відповідно до п. 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.
Згідно п. 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Системний аналіз наведених норм у своєму взаємозв`язку дає підстави для висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган Пенсійного фонду України, так і відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи.
Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 року у справі № 21-484а13, у постановах Верховного Суду від 20.12.2018 року у справі № 686/15836/16-а та від 27.02.2019 року у справі №753/23503/16 та у постанові від 10.10.2019 року у справі № 553/3619/16-а.
Як було зазначено вище, 30.08.2017 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №704, яка набрала чинності 01.03.2018 року та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Так, Постановою №704 установлено такі додаткові види грошового забезпечення:
- надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абз. 4 пп. 1 п. 5);
- надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (п. 6).
При цьому, пп. 2 п. 5 Постанови №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
Таким чином, саме з 05.03.2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення і премії, оскільки з цієї дати ОСОБА_2 має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно Постанови № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону та ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Наведені висновки, як вірно зазначено судом першої інстанції, узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду у зразковій справі №160/8324/19, рішення в якій від 17.12.2019 року було залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 року.
Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Викладене, у свою чергу, свідчить про обґрунтованість висновків Черкаського окружного адміністративного суду про те, що право на перерахунок пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення виникло у Позивача з 01.04.2019 року, оскільки, як було підкреслено вище, скасування 05.03.2019 року у судовому порядку пунктів 1, 2 Постанови №103 у контексті спірних правовідносин не змінює алгоритм дій державних органів під час проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону, передбачений Порядком № 45, а відповідну послідовність дій, як було встановлено раніше, було дотримано у межах спірних правовідносин.
За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, отримавши довідку Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 03.02.2021 року №6/8/5/ФР35616/199 та заяву ОСОБА_1 від 10.02.2021 року про перерахунок пенсії, ГУ ПФ в Черкаській області було зобов`язане здійснити перерахунок пенсії Позивачу на підставі поданих документів у відповідності до ст. ст. 43, 51, 63 Закону №2262-ХІІ.
У свою чергу, надаючи оцінку правильності рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог щодо здійснення перерахунку пенсії без обмеження її граничного розміру, колегія суддів, з урахуванням доводів апеляційної скарги, вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
«Ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право Позивача на перерахунок пенсії у зв`язку із змінами розміру складових грошового забезпечення відповідно до ст. ст. 43, 63 Закону №2262-ХІІ та Постанови №704.
Тому, на переконання судової колегії, суд першої інстанції не врахував, що питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідним і повинно вирішуватися після розгляду вимог про наявність відповідного права на перерахунок.
Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ПФ в Черкаській області за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 відмовив йому у перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів Уряду України про зміну розміру грошового забезпечення військовослужбовців після набрання законної сили рішенням суду у справі №826/3858/18. Відтак, всупереч висновків суду першої інстанції, спору щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення Позивача у цій справі до суду не існувало. Відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної Позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права ОСОБА_1 у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних, що було залишено поза увагою суду першої інстанції.
Аналогічну за змістом позицію висловив Верховний Суд у рішенні від 14.09.2020 року, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021 року, у зразковій справі №560/2120/20, вказавши, що вимоги здійснення перерахунку пенсій без обмеження їх граничного розміру задоволенню не підлягають як передчасні (заявлені на майбутнє).
Зважаючи на те, що будь-яких доводів щодо відсутності у ОСОБА_1 права на перерахунок пенсії без обмеження граничним розміром ГУ ПФ в Черкаській області у листі від 19.02.2021 року №888-805/С-03/8-2300/21 не наведено, то суд першої інстанції з урахуванням наведених вище мотивів прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині з огляду на передчасність відповідних позовних вимог.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, суд першої інстанції, правильно вказавши на наявність у Позивача права на перерахунок пенсії з 01.04.2019 року, дійшов до неправильного висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині скасування обмеження граничного розміру пенсії, оскільки на час звернення до суду Відповідачем перерахунок пенсії проведено не було, а відтак доказів порушення прав ОСОБА_1 внаслідок проведення перерахунку пенсії останнього матеріали справи не містять. Наведені вище обставини є підставою для зміни судового рішення у відповідній частині.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу – задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції – змінити у мотивувальній частині та шляхом виключення з резолютивної частини судового рішення формулювання «без обмеження її розміру».
Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність стягнення з ГУ ПФ в Черкаській області на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, в сумі 454,00 грн., сплачених згідно квитанції від 22.02.2021 року №32, пропорційно до задоволених позовних вимог (1/2). 
Керуючись ст. ст. 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -  

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області – задовольнити частково.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року – змінити у мотивувальній частині та виключити з абзацу третього пункту першого його резолютивної частини формулювання «без обмеження її розміру».
Змінити розподіл судових витрат, зазначивши, що стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, код ЄДРПОУ 21366538) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) підлягають витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.
В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      А.Г. Степанюк 

Судді                                                                                            Л.В. Губська

                                                                                                    О.В. Епель

Повний текст постанови складено та підписано « 16» червня 2021 року.