П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/1539/20	
                                                                                                                  
                                                                                                                         Головуючий в І інстанції: Глуханчук О.В.
                                                                                         Дата та місце ухвалення рішення: 28.10.2020 р. м. Одеса
          
                  П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

                                                 судді-доповідача – Шеметенко Л.П.
                                                                   судді – Стас Л.В.
                                                                   судді – Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «С-ТАЙЛ» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року до суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «С-ТАЙЛ» до Одеської митниці Держмитслужби, у якому позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів, сформоване Одеською митницею Державної митної служби № UA500000/2019/000548/2 від 23 грудня 2019 року; визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів, сформоване Одеською митницею Державної митної служби № UA500020/2019/000006/2 від 28 грудня 2019 року; визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів, сформоване Одеською митницею Державної митної служби                                       № UA500020/2019/000007/2 від 28 грудня 2019 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500000/2019/000548/2 від 23 грудня 2019 року. Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500020/2019/000006/2 від 28 грудня 2019 року. Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500020/2019/000007/2 від 28 грудня 2019 року.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, та порушення норм матеріального права.
Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. 
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «С-ТАЙЛ» через уповноваженого декларанта – ПП «Галс-Маркет» з метою митного оформлення, придбаного на підставі зовнішньоекономічного контракту від 05.06.2020 року № 2019TS0294 товару, подано до Одеської митниці три митні декларації (МД), а саме: декларація № UA500020/2019/200990               від 16.12.2019 року, декларація № UA500020/2019/202292 від 26.12.2019 року та декларація               № UA500020/2019/202417 від 27.12.2019 року. 
До митного оформлення згідно МД № UA500020/2019/200990 від 16.12.2019 року: заявлено товар: обладнання та прилади для поливу та зрощення садових та сільськогосподарських угідь (механічні пристрої для розпилення рідких речовин та розбризкування води).
Митна вартість товару була визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. 
На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару, задекларованого у митній декларації № UA500020/2019/200990 від 16.12.2019 року, декларантом до митного органу крім митної декларації, було надано: зовнішньоекономічний контракт № 2019TS0294            від 05.06.2019 року; рахунок-факту (інвойс) на поставку № 2019080203 від 01.11.2019 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару – довідка від 06.12.2019 року                          № 16236/19; пакувальний лист на поставку до інвойсу № 2019080203 від 01.09.2019 року; копія експортної декларації продавця № 310120190516699173 від 01.11.2019 року; специфікація до контракту № 2019TS0294 від 01.11.2019 року; сертифікат про походження товару                               № С196655630780005 від 28.11.2019 року; калькуляція до інвойсу № 2019080203                                від 01.11.2019 року; коносамент № ZBSZE19110019 від 07.11.2019 року; відвантажувальний лист до інвойсу № 2019080203 від 01.11.2019 року; навантажувальний документ № АР007579 від 16.12.2019 року; договір про надання послуг митного брокера № 09/10 від 09.10.2019 року. 
За результатами перевірки митної декларації, а також поданих разом із нею документів, 16.12.2019 року митним органом складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2019/00276, а саме, щодо відмови у митному оформленні (випуску) товарів.
Під час здійснення митного контролю, відповідач поставив під сумнів правильність визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом.
Підставою сумнівів правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом зазначено те, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності: 
1) Відповідно до вимог розділу III «Правил...», затверджених наказом МФУ                                від 24.05.2012 № 599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспорту), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Проте декларантом надано довідку від 16.12.2019 № 16236/12/19 ТОВ «Лоджістикс». 
2) У наданій до митного оформлення митної декларації країни відправлення                               від 01.11.2019 року № 310120190516699173 відсутні реквізити інвойсів, відповідно до яких здійснюється оформлення товару, та зазначений інший номер коносаменту, що унеможливлює ідентифікацію експортної операції з конкретною поставкою.
З огляду на вищевказані розбіжності, декларанту, відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, запропоновано надати (за наявності) протягом 10 календарних днів додаткові документи, а саме: 1) виписки з бухгалтерської документації; 2) каталоги, виробника товару;               3) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
На запит митниці, декларантом ПП «Галс-Маркет», листом № 17/12-09 від 17.12.2019 року, повідомлено про подання витребуваних документів.
У поданих додатково документах, а також у документах поданих декларантом початково, відповідачем виявлено розбіжності: прибуткова накладна № ПН-0000089 від 25.10.2019 року не засвідчена особою, яка здійснила відвантаження; наданий додатково прайс-лист містить посилання на наданий раніше інвойс № 2019080203 від 01.11.2019 року, тобто його складено після підписання інвойсу; згідно умов поставки FOB, до фактурної вартості мають бути додані витрати на транспортування та страхування, інформації щодо здійснення страхування власником вантажу не подано; згідно пункту 5.1 контракту від 05.06.2019 року № 2019TS0294 оплата за поставку здійснюється або на умовах передплати або відстрочки платежу, що має бути зазначено в інвойсі, проте зазначена інформація у наданому до митного оформлення інвойсі               № 2019080203 від 01.11.2019 року відсутня. 
Таким чином, відповідач дійшов висновку, що декларантом розбіжності не скасовані та не спростовані.
Згідно вимог ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України декларанту відмовлено у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю. 
23.12.2019 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 500000/2019/000548/2, відповідно до якого підставами прийняття вказаного рішення зазначено вищенаведені обставини стосовно розбіжностей у поданих документах та відсутністю усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Вказаним рішенням митниці від 23.12.2019 року № 500000/2019/000548/2, митну вартість, заявленого до митного оформлення товару за позиціями № 3 та № 6 було скориговано та обрано резервний метод визначення митної вартості товару. 
На підставі аналізу інформації, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, у максимально наближений до митного оформлення час, є більшим та становить: по товару № 3 – 7,02 дол. США/кг (МД від 18.12.2019 № UA 500020/2019/201187); по товару № 6 - 8,02 дол. США/кг (МД від 18.12.2019 № UA 500120/2019/001490).
Враховуючи вищезазначене, митну вартість товару № 3 скориговано до рівня 7,02 дол. США/кг, товару № 6 до рівня 8,02 дол. США/кг.
Також, суд першої інстанції встановив, що до митного оформлення згідно МД                            № UA500020/2019/202292 від 26.12.2019 року заявлено товар: обладнання та прилади для поливу та зрощення садових та сільськогосподарських угідь (механічні пристрої для розпилення рідких речовин та розбризкування води).
Митна вартість товару була визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. 
На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару, задекларованого у митній декларації № UA500020/2019/202292 від 26.12.2019 року, декларантом до митного органу крім митної декларації, було надано: зовнішньоекономічний контракт № 2019TS0294             від 05.06.2019 року; рахунок-фактура (інвойс) № 2019080606 від 11.11.2019 року; декларація про походження товару № 2019080606 від 11.11.2019 року; пакувальний лист на поставку до інвойсу № 2019080606 від 11.11.2019 року; копія експортної декларації країни відправлення                          № 310120190516607432 від 11.11.2019 року; прайс-лист до інвойсу № 2019080606                              від 11.11.2019 року; специфікація до інвойсу № 2019080606 від 11.11.2019 року; калькуляція до контракту № 2019Т50294 від 01.09.2019 року; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № Фц-19/994 від 18.10.2019 року; коносамент № ZBSE19110161 від 13.11.2019 року; коносамент № ZIMUNGB9478697                         від 13.11.2019 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 16896/12/19                 від 20.12.2019 року; відвантажувальний лист до інвойсу № 2019080606 від 11.11.2019 року; бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару (прибуткова накладна) № ПН-0000089 від 25.10.2019 року; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги) № 702 від 17.12.2019 року; навантажувальний документ № АР007604 від 23.12.2019 року; договір про надання послуг митного брокера № 09/10 від 09.10.2019 року; договір (контракт) про перевезення № 94-09-2019 від 06.09.2019 року. 
За результатами перевірки митної декларації, а також поданих разом із нею документів, 26.12.2019 року митним органом складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2019/00287, а саме, щодо відмови у митному оформленні (випуску) товарів.
Під час здійснення митного контролю, відповідач поставив під сумнів правильність визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом.
Підставою сумнівів правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом зазначено те, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності: 
1) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Проте декларантом надано довідку від 20.12.2019 року № 16896/12/19 ТОВ «Лоджістикс»;
2) у наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення                     від 11.11.2019 року № 310120190516607432 відсутні реквізити інвойсів, відповідно до яких здійснюється митне оформлення товару, та зазначений інший номер коносаменту, що унеможливлює ідентифікацію експортної операції з конкретною поставкою.
З огляду на вищевказані розбіжності, декларанту, відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, запропоновано надати (за наявності) протягом 10 календарних днів додаткові документи, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, виробника товару;             3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) копію митної декларації країни відправлення від 11.11.2019 року                                      № 310120190516607432 з перекладом на українську мову.
27.12.2019 року декларантом ПП «Галс-Маркет» надіслано каталог виробника товару.
28.12.2019 року декларантом надіслано переклад копії митної декларації країни відправлення від 11.11.2019 року № 310120190516607432 та лист від 28.12.2019 року № 28/12-09, яким повідомлено про подання витребуваних документів, інших додаткових документів надаватися не буде.
Відповідач вважав, що декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ.
Згідно вимог ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, декларанту відмовлено у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю. 
28.12.2019 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №500020/2019/000007/2, відповідно до якого підставами прийняття вказаного рішення зазначено вищенаведені обставини стосовно розбіжностей у поданих документах та відсутністю усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Вказаним рішенням митниці від 28.12.2019 року № 500020/2019/000007/2, митну вартість, заявленого до митного оформлення товару за позиціями № 3, № 4, № 7, № 8 було скориговано та обрано резервний метод визначення митної вартості товару. 
На підставі аналізу інформації, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, у максимально наближений до митного оформлення час, є більшим та становить: по товару № 3 – 7,02 дол. США/кг (МД від 18.12.2019 № UA 500020/2019/201187); по товару № 4 - 8,02 дол. США/кг (МД від 18.12.2019 № UA 500120/2019/001490); по товару № 7 - 3,58 дол. США/кг (МД від 21.12.2019 № UA 500110/2019/200774); по товару № 8 - 8,26 дол. США/кг (МД від 14.12.2019 № UA 500080/2019/200704).
Враховуючи вищезазначене, митну вартість товару № 3 скориговано до рівня 7,02 дол. США/кг, товару № 4 до рівня 8,02 дол. США/кг, товару № 7 до рівня 3,58 дол. США/кг, товару № 8 до рівня 8,26 дол. США/кг.
Крім того, судом першої інстанції встановлено, що до митного оформлення згідно МД                № UA500020/2019/202417 від 27.12.2019 року заявлено товар: обладнання та прилади для поливу та зрощення садових та сільськогосподарських угідь (механічні пристрої для розпилення рідких речовин та розбризкування води).
Митна вартість товару була визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. 
На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару, задекларованого у митній декларації № UA500020/2019/202417 від 27.12.2019 року, декларантом до митного органу крім митної декларації, було надано: зовнішньоекономічний контракт №2019Т80294              від 05.06.2019 року; рахунок-фактура (інвойс) № 2019080308 від 07.11.2019 року; пакувальний лист на поставку до інвойсу № 2019080308 від 07.11.2019 року; копія експортної декларації країни відправлення № 310120190516626120 від 08.11.2019 року; прайс-лист до інвойсу № 2019080308 від 07.11.2019 року; специфікація до інвойсу №2019080308 від 07.11.2019 року; калькуляція до контракту № 2019Т50294 від 01.09.2019 року; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № Фц-19/994 від 18.10.2019 року; коносамент № ZBSE19110161 від 13.11.2019 року; коносамент                             № ZIMUNGB9478697 від 13.11.2019 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 16897/12/19 від 20.12.2019 року; відвантажувальний лист до інвойсу № 2019080308         від 07.11.2019 року; бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару (прибуткова накладна) № ПН-0000089 від 25.10.2019 року; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги) № 703 від 17.12.2019 року; навантажувальний документ № АР007605 від 23.12.2019 року; договір про надання послуг митного брокера № 09/10 від 09.10.2019 року; договір (контракт) про перевезення № 94-09-2019 від 06.09.2019 року; сертифікат про походження товару                               № С196655630780008 від 28.11.2019 року. 
За результатами перевірки митної декларації, а також поданих разом із нею документів, 27.12.2019 року митним органом складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2019/00286, а саме, щодо відмови у митному оформленні (випуску) товарів.
Під час здійснення митного контролю, відповідач поставив під сумнів правильність визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом.
Підставою сумнівів правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом зазначено те, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності: 
1) згідно наданих товаросупровідних документів здійснювалось перевантаження товару на різні морські транспортні засоби, відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження (перевантаження) оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до порту ввезення на митну територію України. Проте, у наданих до митного оформлення документах (інвойсі тощо) відсутні відомості щодо даної складової митної вартості товару внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості;
2) наданий до митного оформлення висновок про вартісні характеристики товару від 18.10.2019 року № Фц-19/994 не має відношення до даної поставки, оскільки зазначені інші товаросупровідні документи; 
3) прибуткова накладна № ПН-0000089 від 25.10.2019 року не засвідчено особою, яка здійснила відвантаження; 
4) згідно пункту 5.1 контракту від 05.06.2019 року № 2019TS0294 оплата за поставку здійснюється або на умовах передплати або відстрочки платежу, що має бути зазначено у інвойсі, проте, зазначена інформація у наданому до митного оформлення інвойсі 07.11.2019 року № 2019080308 відсутня.
З огляду на вищевказані розбіжності, декларанту, відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, запропоновано надати (за наявності) протягом 10 календарних днів додаткові документи, а саме: 1) каталоги, виробника товару; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 3) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову.
27.12.2019 року декларантом ПП «Галс-Маркет» надіслано каталог виробника товару.
28.12.2019 року декларантом надіслано переклад копії митної декларації країни відправлення від 08.11.2019 року та лист № 28/12-09, яким повідомлено про подання витребуваних документів, інших додаткових документів надаватися не буде.
Відповідач вважав, що декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ.
Згідно вимог ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, декларанту відмовлено у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю. 
28.12.2019 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 500020/2019/000006/2, відповідно до якого підставами прийняття вказаного рішення зазначено вищенаведені обставини стосовно розбіжностей у поданих документах та відсутністю усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Вказаним рішенням митниці від 28.12.2019 року № 500020/2019/000006/2, митну вартість, заявленого до митного оформлення товару за позиціями № 3, № 4 було скориговано та обрано резервний метод визначення митної вартості товару. 
На підставі аналізу інформації, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, у максимально наближений до митного оформлення час, є більшим та становить: по товару № 3 – 7,02 дол. США/кг (МД від 18.12.2019 № UA 500020/2019/201187); по товару № 4 - 8,02 дол. США/кг (МД від 18.12.2019 № UA 500120/2019/001490).
Враховуючи вищезазначене, митну вартість товару № 3 скориговано до рівня 7,02 дол. США/кг, товару № 4 до рівня 8,02 дол. США/кг.
Однак, позивач не погоджується із такими коригуваннями митної вартості наведених товарів, у зв`язку із чим, оскаржує рішення митниці.
Натомість, відповідач вважає обґрунтованим здійснені ним коригуванням митної вартості товару та обрання резервного методу визначення митної вартості, внаслідок розбіжностей у документах, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, та неможливості застосування основного методу визначення митної вартості товару (за ціною договору).
Вирішуючи справу та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Одеською митницею безпідставно здійснено коригування, заявленої декларантом митної вартості товару та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів                                        № UA500000/2019/000548/2 від 23 грудня 2019 року, № UA500020/2019/000006/2 від 28 грудня 2019 року, № UA500020/2019/000007/2 від 28 грудня 2019 року.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на викладене.
Згідно ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі – МК України) заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. 
Як встановлено ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;  3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
За правилами ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. 
Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч. 2 ст. 53 МК України.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті. 
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч. 6 ст. 53 МК України).
Як встановлено ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. 
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. 
З наведеного вбачається, що митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. 
При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів. 
Колегія суддів зазначає, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. 
При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. 
У рішеннях про коригування митної вартості № 500000/2019/000548/2 від 23.12.2019 року та № UA500020/2019/000007/2 від 28.12.2019 року, які прийняті стосовно МД                                  №№ UA500020/2019/200990, UA500020/2019/202292, відповідачем визначено, що підставою для витребування у позивача додаткових документів стали обставини саме щодо наявності розбіжностей у поданих до митного оформлення документах.
Проте, відповідачем не визначено, в чому полягають встановлені ним розбіжності.
Фактично за змістом наведених рішень про коригування митної вартості вбачається, що відповідачем не було встановлено будь-яких розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та підставою для витребування додаткових документів стали обставини щодо недостатності, на думку відповідача, поданих документів для підтвердження митної вартості товару. 
Так, відповідач послався на відсутність доказів, які передбачені розділом III «Правил...», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 року № 599, для підтвердження витрат на транспортування товару, а також вказав на те, що у наданих до митного оформлення митних деклараціях країни відправлення відсутні реквізити інвойсів, відповідно до яких здійснюється оформлення товару, та зазначені інші номера коносаментів, що унеможливлює ідентифікацію експортної операції з конкретною поставкою.
Саме зазначені обставини стали підставою для витребування у позивача додаткових документів.
Надаючи оцінку доводам митного органу, колегія суддів зазначає, що за умовами наданого до митного оформлення контракту від 05.06.2019 року поставка товару здійснюється на умовах FOB (FREE ON BOARD) Інкотермс, при цьому, термін «франко-борт» означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. Термін FOB зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки у випадках перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом. Договір перевезення: Покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого порту відвантаження. Договір страхування: немає зобов`язань. 
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, до МД                                    № UA500020/2019/200990, UA500020/2019/202292 позивачем надавався договір транспортного експедирування № 94-09-2019 від 06.09.2019 року, який укладений між ТОВ «АП Лоджістикс» (Експедитор) та ТОВ «С-Тайл» (клієнт).
Крім того, разом з митною декларацією № UA500020/2019/202292 позивачем було надано до митного органу документ № 16896/12/19 від 20.12.2019 року, що підтверджує вартість перевезення товару, та рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги № 702 від 17.12.2019 року. 
Вказаним документом, ТОВ «АП Лоджістикс» підтверджує вартість транспортних витрат, пов`язаних з доставкою вантажу, в контейнері САUІ4500393, Коносамент № ZBSZE19110161, по маршруту порт Ningbo China – Одеський порт Україна. 
Також, згідно рахунку на оплату № 702 від 17.12.2019 року, послуги «Морський фрахт, САUІ4500393, Коносамент № ZBSZE19110161» склали 37045 грн., постачальник - ТОВ «АП Лоджістикс», Покупець – ТОВ «С-ТАЙЛ». 
Однак, відповідачем не надано оцінки цим документам позивача та жодним чином необґрунтовано підстави їх неприйняття. 
Колегія суддів також враховує, що позивач виконав вимоги митного органу щодо подання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару згідно МД UA500020/2019/200990, в тому числі, позивачем було надано відповідачу рахунок на оплату              № 697 від 10.12.2019 року послуг «Морський фрахт» на суму 111135 грн., постачальник - ТОВ «АП Лоджістикс», покупець – ТОВ «С-ТАЙЛ».
Зазначені обставини не заперечуються відповідачем.
Тобто, докази щодо вартості транспортування товару були надані позивачем разом з митними деклараціями та додатково надані на вимогу митного органу.
Що стосується посилань митного органу на те, що у наданих до митного оформлення митних деклараціях країни відправлення відсутні реквізити інвойсів, відповідно до яких здійснюється оформлення товару, та зазначений інший номер коносаменту, що унеможливлює ідентифікацію експортної операції з конкретною поставкою, колегія суддів зазначає, що вказані обставини визначені відповідачем саме в якості підстав для витребування додаткових документів. 
При цьому, на вимогу митного органу, позивачем були надані переклади митних декларацій країни відправлення. 
Після отримання декларацій країни відправлення з перекладом відповідач не зазначає будь-яких зауважень до цих декларацій та інформація у наведених деклараціях не була підставою для прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару.
Більш того, колегія суддів наголошує, що в рішенні про коригування митної вартості товарів № UA500020/2019/000007/2 від 28.12.2019 року взагалі відсутні будь-які посилання на підстави саме для коригування митної вартості товарів. 
У цьому рішенні відповідачем наводяться підстави для витребування додаткових документів, які, як встановлено судом, щодо розглядаємої МД за цим рішенням були відсутні, та відповідач вказує, що позивачем не були виконані у повному обсязі вимоги митного органу про надання додаткових документів.
Проте, такі посилання митного органу колегія суддів вважає безпідставними, оскільки позивачем надавались на вимогу митного органу додаткові документи. В свою чергу, ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Проте, у спірному випадку відповідач жодним чином не обґрунтував, в чому полягає недостатність наданих позивачем документів.
Разом з цим, як на підставу для не визнання заявленої позивачем митної вартості товару, після подання позивачем додаткових документів, та прийняття рішення про коригування митної вартості № 500000/2019/000548/2 від 23.12.2019 року відповідач послався на те, що у поданих декларантом документах виявлені розбіжності.
Так, відповідач вказав на те, що прибуткова накладна № ПН-0000089 від 25.10.2019 року не засвідчена особою, яка здійснила відвантаження; наданий додатково прайс-лист містить посилання на наданий раніше інвойс № 2019080203 від 01.11.2019 року, тобто його складено після підписання інвойсу; згідно умов поставки FOB, до фактурної вартості мають бути додані витрати на транспортування та страхування, проте, інформації щодо здійснення страхування власником вантажу не подано; згідно пункту 5.1 контракту від 05.06.2019 року № 2019TS0294 оплата за поставку здійснюється або на умовах передплати або відстрочки платежу, що має бути зазначено в інвойсі, проте зазначена інформація у наданому до митного оформлення інвойсі               № 2019080203 від 01.11.2019 року відсутня.
Проте, посилання митного органу, як на підставу для коригування митної вартості товару на відсутність документів щодо страхування є необґрунтованими, оскільки за умовами спірної поставки FOB, як у продавця, так і у покупця відсутні зобов`язання щодо укладення договорів страхування, тобто, сторони самостійно вирішують, чи бажають вони застрахувати товар та в якій мірі. 
Також, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги посилання митного органу в якості підстав для коригування митної вартості товару на те, що наданий прайс-лист містить посилання на наданий раніше інвойс № 2019080203                                 від 01.11.2019 року, тобто, його складено після підписання інвойсу, оскільки прайс-лист було складено не після підписання інвойсу, як зазначає відповідач, а того ж дня - 01.11.2019 року.
Крім того, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, в інвойсі № 2019080203 від 01.11.2019 року зазначено спосіб оплати за поставку товару – Payment Т/Т, що передбачає розрахунок шляхом банківського перекладу коштів на валютний рахунок Продавця за умови передоплати, що повністю спростовує доводи відповідача про відсутність в інвойсі даних щодо умов оплати. 
Що стосується посилань митного органу на не засвідчення прибуткової накладної № ПН-0000089 від 25.10.2019 року особою, яка здійснила відвантаження, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно прийняті до уваги доводи позивача про те, що ця накладна є внутрішнім документом товариства, який застосовується для обліку надходження матеріальних цінностей товариства та не має бути підписана нерезидентом, який, при цьому, здійснив відвантаження товару за межами території України. 
Щодо правомірності рішення про коригування митної вартості товарів                                         № 500020/2019/000006/2 від 28.12.2019 року, прийнятого за результатами перевірки митної декларації № UA500020/2019/202417 від 27.12.2019 року, а також поданих разом із нею документів, колегія суддів зазначає наступне. 
У рішенні про коригування митної вартості № 500020/2019/000006/2 від 28.12.2019 року відповідачем визначено, що підставою для витребування у позивача додаткових документів стали обставини щодо наявності розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, а саме зазначено: 1) згідно наданих товаросупровідних документів здійснювалось перевантаження товару на різні морські транспортні засоби, відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження (перевантаження) оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до порту ввезення на митну територію України, проте, у наданих до митного оформлення документах (інвойсі тощо) відсутні відомості щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості;                     2) наданий до митного оформлення висновок про вартісні характеристики товару                               від 18.10.2019 року № Фц-19/994 не має відношення до даної поставки, оскільки зазначені інші товаросупровідні документи; 3) прибуткова накладна № ПН-0000089 від 25.10.2019 не засвідчена особою, яка здійснила відвантаження; 4) згідно пункту 5.1 контракту                                  від 05.06.2019 року № 2019TS0294 оплата за поставку здійснюється або на умовах передплати або відстрочки платежу, що має бути зазначено у інвойсі, проте, зазначена інформація у наданому до митного оформлення інвойсі від 07.11.2019 року № 2019080308 відсутня.
Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно визнав безпідставними вказані доводи митного органу, з огляду на викладене.
Так, як вже зазначалось судом, за умовами наданого до митного оформлення контракту   від 05.06.2019 року поставка товару здійснюється на умовах FOB (FREE ON BOARD) Інкотермс, при цьому, термін «франко-борт» означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. Термін FOB зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки у випадках перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом. Договір перевезення: Покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого порту відвантаження. Договір страхування: немає зобов`язань. Розподіл витрат: Продавець зобов`язаний з урахуванням застережень статті Б.6: нести всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту переходу товару через поручні судна в призначеному порту відвантаження відповідно до статті А.4. та - оплатити, якщо це буде потрібно (див. Введення п. 10), всі витрати, пов`язані з виконанням митних формальностей для експорту, як і інші мита, податки та інші збори, що підлягають оплаті при експорті товару. Покупець зобов`язаний: - нести всі витрати, пов`язані з товаром, з моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження.
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно визнав обґрунтованими доводи позивача, що ціна товару на умовах поставки FOB-Ningbo (Франко - борт судна в порту вивантаження Ningbo) вже включає в себе витрати з доставки вантажу в порт Ningbo і навантаження його на борт судна. 
В свою чергу, експедиторською компанією «АП Лоджістикс» для підтвердження витрат, пов`язаних з доставкою вантажу з порту Ningbo, China до Одеси, Україна було надано рахунок на оплату морського транспорту і довідку про транспортні витрати. 
До ціни фрахту не додаються витрати з доставки вантажу в порт навантаження.
Відповідачем не враховано вищевикладені особливості поставки товару, заявленого позивачем до митного оформлення. 
При цьому, у поданих до митного оформлення документах наявна інформація про те, що поставка товару здійснюється на умовах FOB (FREE ON BOARD) Інкотермс.
Щодо посилань митного органу на те, що згідно пункту 5.1 контракту від 05.06.2019 року № 2019TS0294 оплата за поставку здійснюється або на умовах передплати або відстрочки платежу, що має бути зазначено у інвойсі, проте, зазначена інформація у наданому до митного оформлення інвойсі від 07.11.2019 № 2019080308 відсутня, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно зазначив, що в інвойсі від 07.11.2019 року № 2019080308 зазначено спосіб оплати за поставку товару – Payment Т/Т, що передбачає розрахунок шляхом банківського перекладу коштів на валютний рахунок Продавця за умови передоплати.
Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності посилань митного органу на не засвідчення прибуткової накладної особою, яка здійснила відвантаження, оскільки ця накладна є внутрішнім документом товариства, який застосовується для обліку надходження матеріальних цінностей товариства та не має бути підписана нерезидентом, який, при цьому, здійснив відвантаження товару за межами території України. 
Що стосується посилань на те, що наданий до митного оформлення висновок про вартісні характеристики товару від 18.10.2019 року № Фц-19/994 не має відношення до даної поставки, оскільки зазначені інші товаросупровідні документи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ці обставини не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту). 
Більш того, колегія суддів наголошує, що в рішенні про коригування митної вартості товарів № 500020/2019/000006/2 від 28.12.2019 року взагалі відсутні будь-які посилання на підстави саме для коригування митної вартості товарів. 
У цьому рішенні відповідачем наводяться підстави для витребування додаткових документів, які, як встановлено судом, щодо розглядаємої МД за цим рішення були відсутні, та відповідач вказує, що позивачем не були виконані у повному обсязі вимоги митного органу про надання додаткових документів.
Проте, такі посилання митного органу колегія суддів вважає безпідставними, оскільки позивачем надавались на вимогу митного органу додаткові документи. Крім того, як вже зазначалось колегією суддів, ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Однак, відповідач жодним чином не обґрунтував, в чому полягає недостатність наданих позивачем документів.
Крім того, вирішуючи дану справу, колегія суддів враховує, що відповідачем жодним чином необґрунтовано наявність підстав для застосування резервного метода визначення митної вартості у спірному випадку.
Так, відповідач не навів у рішеннях про коригування митної вартості товару інформації щодо товару, з яким здійснюється порівняння, та пояснень щодо самих коригувань.
У спірних рішеннях про коригування митної вартості товару митним органом не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості.
Таким чином, враховуючи, що правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем, висновки щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості за допомогою іншого методу є протиправним, що вірно встановлено судом першої інстанції. 
Доводи апеляційної скарги спростовуються наведеними висновками суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального, процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. Колегія суддів звертає увагу на те, що апелянт в поданій апеляційній скарзі посилається на висновки оскаржуваних рішень про коригування митної вартості, при цьому, не вказуючи, в чому полягає неправильність висновків суду першої інстанції та жодним чином не спростовуючі ці висновки.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення – без змін. 
Керуючись ст.ст. 240, 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, –
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби – залишити без задоволення. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 23.04.2021 р.

        Суддя-доповідач:                                                                      Л.П. Шеметенко

         Суддя:                                                                                        Л.В. Стас  

         Суддя:                                                                                        І.О. Турецька