ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 травня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/15961/20	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Прокопчук Т.С.,       
          розглянувши в порядку письмового провадження  в місті Дніпро  апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області  
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від  25.01.2021 року, (суддя суду першої інстанції Златін С.В.), прийняте в порядку письмового провадження, в адміністративній справі №160/15961/20  за позовом ОСОБА_1  до  Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області   про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИВ:
          01 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
          - визнати протиправними дії територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплатити судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області   ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року із застосуванням обмеження нарахування, встановленого Законом України № 553-IX від 13.04.2020 року в розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2020 року;
-          зобов`язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області провести нарахування та виплату судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області   ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року на підставі частин 2-5 статті 135 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду – 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року та щомісячної доплати у розмірі 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду, як голові суду, без застосування будь-яких обмежень передбачених частиною 3 статті 29 Закону України “Про Державний бюджет України на 2020 рік” із змінами та доповненнями, внесеними Законом України № 553-IX від 13.04.2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум, а саме: в розмірі 273    070,85 грн., з утриманням із цієї суми при її виплаті передбачених законом податків та обов`язкових платежів;
-          стягнути з територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області на користь судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області   ОСОБА_1 недоплачену суддівську винагороду за період з 18.04.2020 року по 28.08.2020 року в розмірі 273    070,85 грн. з утриманням із цієї суми при її виплаті передбачених законом податків та обов`язкових платежів;
-          допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення суддівської винагороди за один місяць.          
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідач у період з 18 квітня по 28 серпня 2020 року нарахував та виплатив позивачу суддівську винагороду у розмірі, який є нижчим ніж встановлено у статті 135 Закону України “Про судоустрій і статус суддів”. Закон України від 13.04.2020 року № 553-IX про внесення змін до Закону України “Про Державний бюджет України на 2020 рік” не може визначати суддівську винагороду, оскільки відповідно до статті 130 Конституції України розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій, а стаття 135 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” вказує, що суддівська винагорода регулюється лише цим законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплатити судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області   ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року із застосуванням обмеження нарахування, встановленого Законом України № 553-IX від 13.04.2020 року в розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2020 року. Зобов`язано територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області провести нарахування та виплату судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області   ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року на підставі частин 2-5 статті 135 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду – 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року та щомісячної доплати у розмірі 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду, як голові суду, без застосування будь-яких обмежень передбачених частиною 3 статті 29 Закону України “Про Державний бюджет України на 2020 рік” із змінами та доповненнями, внесеними Законом України № 553-IX від 13.04.2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум, а саме: в розмірі 266     443,05 грн., з утриманням із цієї суми при її виплаті передбачених законом податків та обов`язкових платежів; Стягнуто з територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області на користь судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області   ОСОБА_1 недоплачену суддівську винагороду за період з 18.04.2020 року по 28.08.2020 року в розмірі 266    443,05 грн. з утриманням із цієї суми при її виплаті передбачених законом податків та обов`язкових платежів. В іншій частині заявлених позовних вимог – відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 18.04.2020 року Територіальне управління не мало правових підстав для нарахування та виплати суддівської винагороди поза межами видатків державного бюджету та без застосування обмежень, встановлених Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік». Також, заявник зазначає, що Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України положення частини першої, третьої статті 29 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 року» на майбутнє, проте фактично визнав їх чинність до ухвалення ним рішення. Отже, дія частин першої, третьої статті 29 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» були чинними і на підставі них здійснювалось нарахування та виплата позивачу суддівської винагороди. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Позивач є суддею П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області, що підтверджується копією постанови Верховної Ради України від 14.12.2006 року № 471-V, яка містяться у матеріалах справи.
Позивач є головою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області, що підтверджується копіями наказів П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 24.03.2017 року № 8/1  та від 25.03.2020 року № 24, які містяться у матеріалах справи.
Наказом голови П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 02.01.2020 року № 1 “Про встановлення доплати за вислугу років суддям П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області” позивачу встановлено доплату за вислугу років у розмірі 70% від посадового окладу з 12.01.2020 року .
У матеріалах справи міститься довідка з територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 09.12.2020 року № Б-с-1893 про те, що посадовий оклад позивача за період з 18 квітня по 28 серпня 2020 року обмежено позивачу у вказаний період часу на загальну суму 266    443,05 грн. У вересні 2020 року відповідачем виплачену позивачу заборгованість за серпень 2020 року у розмірі 6627,80 грн.
Вважаючи вказані обмеження суддівської винагороди протиправними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з виплатою позивачеві суддівської винагороди у період з 18.04.2020 року по 28.08.2020 року  не в повному обсязі на підставі неконституційного акту, відповідач допустив порушення законних прав та інтересів позивача, що є підставою для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача суми недоотриманої суддівської винагороди, а також одночасного стягнення вказаних сум в судовому порядку. 
Суд апеляційної інстанції частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі з приводу виплати суддівської винагороди, врегульовані нормами Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII (надалі - Закон №1402- VIII).
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою     статті 135 Закону № 1402-VIII визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, що повністю узгоджується з приписами частини другої      статті 130 Конституції України.
Відповідно до частини другої     статті 135 Закону № 1402-VIII     суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.
У частині третій     статті 135 Закону № 1402-VIII базовий посадовий оклад судді місцевого суду визначений в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Частиною дев`ятою статті 135 Закону № 1402-VIII визначено, що обсяги видатків на забезпечення виплати суддівської винагороди здійснюються за окремим кодом економічної класифікації видатків.
Отже, з огляду на приписи частини другої статті 130 Конституції України     та частини першої      статті 135 Закону № 1402-VIII,       розмір суддівської винагороди, зокрема і граничний розмір останньої, можуть визначатись виключно     Законом України “Про судоустрій і статус суддів”.
12 березня 2020 року набрала чинності     постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 “Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19”, якою з 12 березня 2020 року на всій території України установлено карантин, кінцева дата якого з урахуванням внесених до вказаної постанови змін неодноразово змінювалася, збільшуючи строк дії карантину.
18 квітня 2020 року набрав чинності     Закон України “Про внесення змін до Закону України “Про Державний бюджет України на 2020 рік” від 13 квітня 2020 року № 553-IX, яким Закон України “Про Державний бюджет України на 2020 рік” доповнено статтею 29 такого змісту:
“Установити, що у квітні 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, заробітна плата, грошове забезпечення працівників, службових і посадових осіб бюджетних установ (включаючи органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування) нараховуються у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року. При цьому у зазначеному максимальному розмірі не враховуються суми допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та оплата щорічної відпустки.
Зазначене обмеження не застосовується при нарахуванні заробітної плати, грошового забезпечення особам із числа осіб, зазначених у частині першій цієї статті, які безпосередньо задіяні у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС). Перелік відповідних посад встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Обмеження, встановлене у частині першій цієї статті, застосовується також при нарахуванні заробітної плати, суддівської винагороди, грошового забезпечення відповідно народним депутатам України, суддям, суддям Конституційного Суду України, членам Вищої ради правосуддя, членам Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, прокурорам, працівникам, службовим і посадовим особам Національного банку України, а також іншим службовим і посадовим особам, працівникам, оплата праці яких регулюється спеціальними законами (крім осіб, встановлених у переліку, затвердженому Кабінетом Міністрів України відповідно до частини другої цієї статті)”.
Рішенням Конституційного Суду України від 28 серпня 2020 року № 10-/2020 у справі № 1-14/2020 (230/20) визнано такими, що не відповідають     Конституції України     (є неконституційними), положення:
- частин першої, третьої     статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року № 294-ІХ     зі змінами;
- абзацу дев`ятого пункту 2     розділу ІІ “Прикінцеві положення” Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 13 квітня 2020 року № 553-ІХ.
Також суд враховує, що Рішенням Конституційного Суду України від 28.08.2020 року №10-р/2020 зазначено про необхідність компенсувати відповідними виплатами, встановленні обмеження суддівської винагороди.
          Встановлені обставини справи свідчать, що загальна сума обмеження суддівської винагороди позивача за період з 18.04.2020 р.     по 28.08.2020 р.     склала  266    443,05 грн. 
          Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що нараховуючи та виплачуючи позивачу суддівську винагороду із застуванням обмеженням її розміру, відповідач діяв з порушенням вимог статті 130 Конституції України та статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", що призвело до порушення прав позивача та гарантій незалежності судді, а відтак порушене право позивача належить поновленню шляхом зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату суддівської винагороди позивачу на підставі частини 2,3 статті 135 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року.
          В свою чергу, вимоги в частині стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області на користь позивача недоплаченої суддівської винагороди за квітень 2020 року, травень 2020 року, червень 2020 року, липень 2020 року, серпень 2020 року не підлягають, оскільки такі вимоги фактично є дублюванням вимог щодо проведення виплати суддівської винагороди судді за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року, обчисливши її відповідно до ст. 130 Конституції України та ст. 135 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року.
          Посилання відповідача на те, що рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати  ухвалення Конституційним Судом України відповідного рішення – безпідставні. Якщо закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, тим паче визнаний таким що суперечить Конституції України, такий закон чи інший правовий акт не підлягає застосуванню, застосовуються норми Конституції України як норми прямої дії. Порушенні гарантії суддів підлягають поновленню. Колегія суддів враховує, що Рішенням Конституційного Суду України від 28.08.2020 року №10-р/2020 зазначено про необхідність компенсувати відповідними виплатами, встановленні обмеження суддівської винагороди.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача недоплаченої суддівської винагороди за квітень 2020 року, травень 2020 року, червень 2020 року, липень 2020 року, серпень 2020 року у розмірі 266    443,05  грн. та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині, в іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст. 243, 308,  311, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області – задовольнити частково.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року в адміністративній справі №160/15961/20 – скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області на користь судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області   ОСОБА_1 недоплачену суддівську винагороду за період з 18.04.2020 року по 28.08.2020 року в розмірі 266 443,05 грн. з утриманням із цієї суми при її виплаті передбачених законом податків та обов`язкових платежів та прийняти в цій частині нову постанову.
          Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області на користь судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області   ОСОБА_1 недоплачену суддівську винагороду за період з 18.04.2020 року по 28.08.2020 року в розмірі 266 443,05 грн. з утриманням із цієї суми при її виплаті передбачених законом податків та обов`язкових платежів.
          В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року в адміністративній справі №160/15961/20 – залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук