Справа № 2-о-47/2008                                Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О. 
Провадження № 22-ц/811/2049/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 3

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Крайник Н. П.
суддів: Шеремети Н. О., Мельничук О.Я.
                при секретарі: Ждан К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівської міської ради на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 11 березня 2008 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про встановлення факту володіння нежитловим приміщенням, - 
       в с т а н о в и в: 
       17.01.2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт володіння на праві приватної власності нежитловим приміщенням, загальною площею 31,2 кв. м., яке знаходиться у цокольному поверсі будинку АДРЕСА_1 . 
       Заяву обґрунтовувала тим, що у 2001 році з дозволу ЛКП „Граніт" їй було надано в користування під майстерню зазначене нежитлове приміщення, яке раніше було службовим, до передачі їй ніким не орендувалось, не перебувало на балансі Управління комунальної власності Львівської міської ради та не використовувалось іншими мешканцями будинку АДРЕСА_1 як підвальні комори. Протягом останніх років вона намагалась оформити документи на дане нежитлове приміщення, однак через реорганізацію будинкоуправління, рішення, яким їй надане дане приміщення втрачено. У зв`язку з наведеним просила заяву задовольнити.
       Оскаржуваним рішенням заяву задоволено. Встановлено факт володіння ОСОБА_1 на праві приватної власності нежитловим приміщенням, загальною площею 31,2 кв.м., яке знаходиться у цокольному поверсі будинку АДРЕСА_1 . Зобов`язано Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» провести державну реєстрацію належного заявнику на праві приватної власності нерухомого майна. 
       Рішення суду оскаржила Львівська міська рада, особа, яке не брала участі у справі.
       Вважає оскаржуване рішення суду необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
       Зазначає, що встановлюючи факт належності ОСОБА_1 на праві приватної власності нежитлового приміщення, загальною площею 31,2 кв.м., яке знаходиться на цокольному поверсі будинку АДРЕСА_1 , поза увагою суду залишилося те, що первинна реєстрація права власності на будинок в цілому за адресою АДРЕСА_1 була здійснена за територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ради на підставі рішення Залізничного райвиконкому № 109 від 10.03.1987 року. Оскільки будинок в цілому перебуває в комунальній власності, то і всі нежитлові приміщення у ньому, які не приватизовані та не відчужені у приватну чи державну власність на підставі правочинів залишаються у комунальній власності. Як вбачається з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 14.05.2008 року право власності на спірне приміщення було зареєстровано за ОСОБА_1  на підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11.03.2008 року.Оскільки рішення про відчуження комунального майна - нежитлового приміщння, площею 31,2 кв.м. на АДРЕСА_1 Львівською міською радою не приймалося, то таке майно вибуло з комунальної власності неправомірно і поза волею власника майна. Вважає обов`язковим застосуванням у даній справі правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-2776цс16, відповідно до якої перепродаж не врятує від витребування комунальної нерухомості від добросовісного набувача, якщо ця нерухомість вибула з володіння без рішення місцевої ради.
       Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
       У судове засідання, призначене на 18 травня 2021 року, особи, які беруть участь у справі, не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, представник Львівської міської ради Павлова З.П. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, ОСОБА_2 подала заву про відкладення розгляду справи. Однак, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи по наявних матеріалах справи, зважаючи на тривалість розгляду справи судом апеляційної інстанції.
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів. 
       Згідно положень ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
       Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
       Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
       Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 
       Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 користується нежитловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 з 2001 року. Згідно довідки ЛКП «Граніт» приміщення за адресою АДРЕСА_1/2 не знаходиться в оренді і не перебуває на балансі Управління комунальної власності. 
       Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що нежитловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 заявник використовує понад сім років. Оскільки вона затратила значні кошти на приведення даного приміщення у відповідний стан, на нього ніхто не претендує, ОСОБА_1 набула право володіння зазначеним приміщенням на праві власності.
       Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з наступних мотивів.
       Відповідно до положень ст.256 ЦПК України ,який діяв на час ухвалення оскаржуваного судового рішення, суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами;2) перебування фізичної особи на утриманні;3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстасви вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
       У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
          Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
       Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
            Як вбачається з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі оскаржуваного рішення, яким встановлено факт володіння ОСОБА_1 на праві приватної власності нежитловим приміщенням, загальною площею 31,2 кв.м., яке знаходиться у цокольному поверсі будинку АДРЕСА_1 , за  ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на спірне нежитлове приміщення площею 31,2 кв.м по АДРЕСА_1 .
       Тобто, право власності ОСОБА_1 на спірне нежитлове приміщення виникло на підставі рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення.
       Враховуючи, що законодавством України чітко визначено підстави набуття права власності на нерухоме майно, оскаржуване рішення суду, яким встановлено факт належності заявнику на праві власності нерухомого майна слід скасувати, як таке, що суперечить нормам матеріального права та ухвалити у справі нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.
       Крім того, оскаржуване рішення суперечить і нормам  процесуального права,оскільки  встановлення такого факту в судовому порядку не передбачено ні ст.256 ЦПК України, чинною на день ухвалення оскаржуваного рішення, ні чинною на час розгляду справи апеляційним судом ст.315 ЦПК України.
       Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 07 червня 2021 року.
       Керуючисьч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п.1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-
  п о с т а н о в и в:   
Апеляційну скаргу Львівської міської ради задовольнити.
Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 11 березня 2008 року скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про встановлення факту володіння нежитловим приміщенням - відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
       Повний текст постанови складено 07 червня 2021 року. 

Головуючий:         Крайник Н. П. 

Судді:                Шеремета Н. О.

                                                                                        Мельничук О. Я.