П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  725/2392/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Вольська-Тонієвич О.В.   
Суддя-доповідач -  Ватаманюк Р.В.   
09 червня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 22 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління  Державної прикордонної служби України (далі - позивач) до Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 (далі - відповідач) про продовження строку затримання іноземця з метою ідентифікації, 
В С Т А Н О В И В :
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
Позивач у квітні 2021 року звернувся із позовом до Першотравневого районного суду м. Чернівці в якому просив продовжити строк затримання особи, яка назвалась громадянином Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації на строк шість місяців, а саме: до 20 год. 00 хв. 09.11.2021.
ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22.04.2021 позов задоволено.
Продовжено строк затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації на строк 6 (шість) місяців, а саме до 20:00 год. 09.11.2021.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач скористався своїм правом щодо оскарження рішення Державної міграційної служби України про відмову у визнанні його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та на даний момент перебуває у процедурі до остаточного прийняття рішення за його заявою.
ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що відповідач не перешкоджав ідентифікації його особи, а лише сприяв цьому. Позивач не направляв до представництва держави його походження належним чином складені запити та не здійснив протягом шести місяців жодної дії з метою ідентифікації особи відповідача.
При цьому вказано, що звернення іноземця із заявою до міграційних органів про надання йому статусу біженця, або особи, що потребує додаткового захисту не є причиною продовження строку затримання з метою ідентифікації.
Також вказує порушення Окружним адміністративним судом міста Києва строків розгляду його позовної заяви у справі про визнання дій УДМС неправомірними стосовно відмови у наданні статусу біженця або особи, що потребує додаткового захисту.  
ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що  для продовження строку затримання з метою ідентифікації достатньо доказування однієї з умов, визначених законом: або відсутності співпраці іноземця під час процедури його ідентифікації або неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження чи необхідних документів.
Достовірних, належних та допустимих доказів ідентифікації особи відповідача суду не надано, а отже особа відповідача на даний час залишається не ідентифікованою. Відтак з боку відповідача відсутня співпраця під час здійснення процедури його ідентифікації. 
Крім того, позивач вказує, що дослідивши копію паспорту, долучену до апеляційної скарги, існують сумніви щодо наявності оригіналу паспортного документу та приналежності його відповідачу.
V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою суду від 20.05.2021 апеляційну скаргу залишено без руху.
27.05.2021 до суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою суду від 28.05.2021 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 09.06.2021 о 09:50.
Згідно з п.2 ч.1  ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що сторони, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, не з`явилися, а в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1  ст.311 КАС України.
VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.11.2020 затримано особу, яка назвалася громадянином Народної Республіки Бангладеш - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  з метою ідентифікації на строк шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з 20:00 год. 09.11.2020.
Відповідач на  час розгляду справи  перебуває у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України. Документи щодо встановлення його особи відсутні, також і відсутні документи, які б підтверджували його законність перебування на території України та які б давали йому право на виїзд з України.
12.12.2019 громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ЦМУ ДМС із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та був документований довідкою про звернення за захистом в Україні №011105, строк дії якої продовжено до 15.01.2021.
Разом з тим, наказом ЦМУ ДМС від 03.01.2020 № 3 відповідно до ч.6 ст.8 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового захисту" відповідачу було відмовлено в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач оскаржив його до Окружного адміністративного суду міста Києва, ухвалою якого від 16.01.2020 відкрито провадження у справі (№640/955/20). На  даний час розгляд  справи не завершено та остаточне рішення не прийнято.
VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 16 ст. 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 № 3773-VI (далі – Закон № 3773-VI) іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 289 КАС України вказано, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви поданої органом охорони державного кордону до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.
Положеннями ч.ч.11-13 ст.289 КАС України зазначено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:
1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;
2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.
Згідно матеріалів справи шестимісячний строк затримання відповідача закінчується 09.05.2021 о 20.00 год. Позивач звернувся з позовом про продовження даного строку у відповідності до вимог ч. 12 ст. 289 КАС України.
При цьому з матеріалів справи вбачається, що на момент звернення до суду з даним позовом відсутні відповідні документи, необхідні для ідентифікації відповідача, при цьому матеріали справи не містять доказів про наявність співпраці з боку відповідача, що також є обов`язковою ознакою наявності підстав для продовження строку його затримання.
Разом з тим колегія суддів зазначає, що долучена відповідачем до апеляційної скарги копія паспорту не є належним доказом для ідентифікації відповідача, оскільки такий паспорт не надавався відповідачем при затриманні та не долучався до справи при розгляді її судом першої інстанції.
Частиною 4 ст. 308 КАС України вказано, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Стосовно доводів відповідача про те, що він намагався надати позивачу копію свого паспорту, однак це позивачем було проігноровано колегія суддів зазначає, що той факт, що під час затримання відповідача будь-яких документів у нього, що підтверджують його особу виявлено не було, встановлений рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.11.2020 у справі №725/5221/20.
Щодо направлення позивачем запитів до представництва держави походження з метою ідентифікації особи відповідача суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Пунктом 6 розділу 1 Інструкції про порядок дій посадових осіб Державної прикордонної служби України та взаємодії з територіальними органами Державної міграційної служби України під час звернення іноземців чи осіб без громадянства із заявами про визнання біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, затвердженої наказом МВС України від 10.08.2016 №772 передбачено, що відповідно до статті 29, частини восьмої статті 30 та статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" на час перебування шукачів захисту в процедурі визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, посадовими особами органів (підрозділів) охорони державного кордону (Морської охорони): не приймаються рішення про здійснення передавання (реадмісії) шукача захисту відповідно до міжнародних угод України про реадмісію (приймання-передавання); не приймаються рішення про примусове повернення шукача захисту; не подаються позови про примусове видворення шукача захисту до адміністративних судів; не надається будь-яка інформація про шукачів захисту дипломатичним представництвам чи консульським установам держав, громадянами яких вони є.
Згідно матеріалів справи 12.12.2019 громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ЦМУ ДМС із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та був документований довідкою про звернення за захистом в Україні №011105, строк дії якої продовжено до 15.01.2021.
Наказом ЦМУ ДМС від 03.01.2020 № 3 відповідачу  відмовлено в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач оскаржив його до Окружного адміністративного суду міста Києва, ухвалою якого від 16.01.2020 відкрито провадження у справі (№640/955/20). 
При цьому на момент апеляційного перегляду рішення суду, як і на момент розгляду справи в суді першої інстанції, розгляд справи Окружним адміністративним судом міста Києва щодо визнання відповідача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не завершено та остаточне рішення не прийнято.
Таким чином позивачем не вживалися дії щодо звернення до дипломатичних представництв та консульських установ народної Республіки Бангладеш для ідентифікації особи відповідача та виготовлення йому документів.
Відповідно до частини 4 статті 30 Закону № 3773-VI у разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.
Згідно ч.11 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Отже процедура прийняття рішення за заявою відповідача про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні не завершена, остаточного рішення не прийнято, оскільки рішення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, оскаржено до суду.
Незавершення процедури за заявою відповідача про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, є правовою підставою, визначеною ч. 4 ст. 30 Закону № 3773-VI, для продовження перебування відповідача в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки відповідач скористався своїм правом щодо оскарження рішення Державної міграційної служби України про відмову у визнанні його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та на даний момент остаточне рішення не прийняте та у зв`язку з неможливістю ідентифікувати особу відповідача наявні підстави для продовження строку його затримання.
VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 22 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з ч. 4 ст.272, 328, 329 КАС України
          
Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.