ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/19985/20	Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я. 	
Провадження № 33/817/100/21 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. 
за участю:
       захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності         - ОСОБА_1 — адвоката Янчишина В.Й.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Янчишина В.Й. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 січня 2021 року ,-

В С Т А Н О В И Л А :
       Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі (600) шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 ( десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 454 грн.
       Згідно даної постанови, 14 листопада 2020 року о 20 год. 30 хв. в м. Тернопіль на вул. Живова, 1а водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, невиразна мова, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alcotest 7510 Drager» № ARLM0400 (повірка дійсна до 27 серпня 2021 року) та від проходження огляду у медичному закладі відмовився в категоричній формі в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
       Вважає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки матеріалам справи та не вжив заходів для всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин справи.
       Зазначає, що на відеозаписі з нагрудної камери працівників поліції немає даних на підтвердження факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, а судом безпідставно відхилено покази свідка ОСОБА_2 , що водієм був він, а свідки події судом допитані не були.
       Крім того відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення не є безперервним і не може бути належним доказом на підтвердження вини особи.
       Вказує, що судом першої інстанції не враховано, що на момент складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП діяла редакція вказаної статті, що не передбачала відповідальності за відмову особи, що керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
       Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, з мотивів викладених у ній, прихожу до наступних висновків. 
       Так, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта про те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VII виключається адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому ОСОБА_3 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
       Під скасуванням акта про адміністративну відповідальність необхідно розуміти видання нормативного акту, яким повністю скасовується караність того діяння, за яке передбачалась адміністративна відповідальність, або встановлюється відповідальність більш м`яка, ніж адміністративна. 
       01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року, яким Кримінальний кодекс України доповнено статтею 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
       Стаття 130 КУпАП викладена в новій редакції «Керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».
       Між тим, Законом України від 22.11.2018 року № 2617 VIII, який набрав чинності із 01 липня 2020 року відповідальність за діяння, які підпадали під ознаки статті 130 КпАП України, була посилена. Ці діяння були криміналізовані і підпали під ознаки кримінального проступку, передбаченого ст.286-1 КУпАП
       Наведене дає підстави стверджувати про відсутність скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність, оскільки така відповідальність була не скасована, а навпаки посилена (криміналізована).
       Відповідно до положень ч. 2 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
       Законом України від 17 червня 2020 р. № 720-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 р. були внесені зміни до закону №2617-VIII. Підпунктом 117 розділу 1 Закону № 720-IX у розділі 1 Закону України «Про внесення змін до деяких актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (Закон № 2617 - VIII) у пункті 1; підпункти 2-4,7 виключено.
       Саме підпункт 4 пункту 1 і запроваджував нову редакцію ст. 130 КУпАП, яка вступала в силу з 01 липня 2020 р. і не передбачала адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
       Крім того, у пункті 2 розділу 1 Закону № 2617-VIII виключено підпункти 127, 128, 131, 149, 171, 207. Саме підпунктом 171 доповнювався КК України статтею 286-1 Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Отже, з 03 липня 2020 р. з часу набрання чинності Закону України № 720-IX кримінальна відповідальність за ст. 286-1 КК України відсутня, оскільки відбувалась декриміналізація цього суспільно небезпечного діяння.
       Натомість існує адміністративна відповідальність з 03 липня 2020 р. за ст. 130 КУпАП в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.
       Таким чином, на даний час, в тому числі і станом на 14 листопада 2020 року, тобто на момент складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адмінправопорушення, стаття 130 КУпАП діяла та діє в редакції, що була чинною і до 01 липня 2020 року.
       Разом з тим, що стосується суті оскаржуваної постанови, то суд приходить до таких висновків.
       Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
       За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Ч.2 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
       Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858 (далі Інструкція), за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 
Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
       Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом і детально викладені у постанові.
       Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 017204 від 14 листопада 2020 року о 20 год. 30 хв. в м. Тернопіль на вул. Живова, 1а водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, невиразна мова, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alcotest 7510 Drager» № ARLM0400 (повірка дійсна до 27 серпня 2021 року) та від проходження огляду у медичному закладі відмовився в категоричній формі в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП
       З письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які наявні в матеріалах справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу “Драгер” на місці зупинки транспортного засобу, а виявив бажання пройти його у медичному закладі. 
       З письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які наявні в матеріалах справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння у медичному закладі. 
       Зазначені обставини доводяться даними, відображеними на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції.
       В даному випадку порядок, передбачений для проходження огляду водія на стан сп`яніння, який встановлений ст.266 КУпАП та Інструкцією, працівниками поліції було повністю дотримано.
       Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Таким чином, суд дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Що стосується тверджень апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, то такі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.
       Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , суду пояснив, що він є водієм автомобіля Шкода Октавія, який був пошкоджений внаслідок ДТП автомобілем Мітсубісі Лансер на вул.Живова у м.Тернополі 14.11.2020 року близько 20.30 год.. Пояснив, що не бачив хто був за кермом автомобіля Мітсубісі. При цьому зазначив, що завдана йому шкода від ДТП повністю відшкодована та претензій до ОСОБА_1 у нього немає.
       Разом з тим, як вбачається з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції на місце ДТП прибули працівники поліції, водій ОСОБА_1 пояснював, що керував автомобілем, перед тим вживав алкоголь та допустив зіткнення з іншим автомобілем, який був припаркований, висловлював свої міркування з приводу дорожньої пригоди та жодного разу не заявляв про те, що за кермом автомобіля був не він, а інша особа та хто саме.
       Крім того, з цього ж відео вбачається, що на місці ДТП була присутня велика кількість людей, у тому числі водій автомобіля Шкода Октавія — ОСОБА_8 , який пояснював працівникам поліції про те, що він разом із іншою особою сиділи у припаркованому на узбіччі автомобілі, відчув удар та побачив як на великій швидкості повз його авто проїхав автомобіль Міцібісі, який через кілька метрів зупинився та з салону вийшов ОСОБА_1 та почав висловлювати на його адресу невдоволення. Далі, ОСОБА_1 намагався втекти з місця події, однак був затриманий. ОСОБА_8 вказував на ОСОБА_1 , як на особу водія автомобіля Мітсубісі.
       Таким чином доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, суд вважає способом захисту з метою уникнення ОСОБА_1 від відповідальності за допущене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КупАП.
       Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.
Що стосується призначеного стягнення ОСОБА_1 , то воно судом першої інстанції визначено вірно з дотриманням вимог ст.ст. 33-35 КупАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його сімейного стану, характеризуючих даних, місця роботи, враховано відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення та визначено стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
       Враховуючи усе викладене вище, суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

       На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А :
       
       Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Янчишина В.Й. - залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 січня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП — без змін.

       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя