справа № 755/5445/21                                       головуючий у суді І інстанції Старовойтова С.М.
провадження № 33/824/2454/2021              суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.

 

       ПОСТАНОВА      
      ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17  травня 2021 року                                                                                                    м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді Березовенко Р.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Гостєвої Кароліни Миколаївни, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2021 року, якою: 
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В:
Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2021 року ОСОБА_1  визнановинним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 10200 грн. (десять тисяч двісті) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 
Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі закрити, посилаючись на порушенням норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що  наданий до матеріалів справи диск із відеозаписом не підтверджує, що ОСОБА_1 керував автомобілем, виконував функції водія та перебував у стані наркотичного сп`яніння. Протокол  про адміністративне правопорушення не може бути визнано належним доказом в розумінні ст. 251 КУпАП. Апелянт вважає, що відсутні законні підстави для зупинки  транспортного засобу. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник просили апеляційну скаргу задовольнити.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 14 березня 2021 року о 20 годині 30 хвилин керував транспортним засобом «Kia Cerato» державний номер НОМЕР_1 по вулиці Празька, 3 в місті Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є законним і обґрунтованим.
Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Викладені в протоколі обставини відмови ОСОБА_1   від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджуються письмовими поясненнями свідків та відеозаписом, які є належними і допустимими доказами у справі, які  не спростовані апелянтом (т.1, а.с.3-4).
А отже, посилання апелянта на відсутність належних доказів, що підтверджують факт керування автомобілем, виконання функції водія та перебування у стані наркотичного сп`яніння, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки  вони є необґрунтованими та безпідставними, тобто такими, що не спростовують висновків суду викладених у постанові.
Доводи апелянта щодо застосування принципу «плодів отруйного дерева» є також  необґрунтованими, тому що стосуються інших обставин і не можу бути  застосований у даному випадку.
Обставини вказані у протокол  про адміністративне правопорушення серії ААБ № 193762 підтверджуються письмовими доказами наданими до нього.
Судом апеляційної інстанції не встановлено підстав, які б викликали сумніви у належності письмових пояснень. Клопотань про допит вказаних свідків чи перегляду   відеозапису  з боді-камери до суду першої інстанції не надходило.
Крім того, апеляційний суд критично оцінює доводи апелянта щодо відсутності в матеріалах справи відомостей про причини  зупинки  транспортного засобу, так як вказані факти не є обов`язковими підставами для скасування судового рішення. 
Оскільки ОСОБА_1   відмовився від проходження огляду, що підтверджено належними та допустимими доказами у справі, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах визнав його винуватим у порушенні п.2.5 ПДР України, та притягнув до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Враховуючи викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.
 
Оскільки судове рішення, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 08 квітня 2021 року, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - без задоволення.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                            Березовенко Р.В.