ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 червня 2021 року           справа №805/4053/17-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: 
судді-доповідача:          Гаврищук Т.Г., 
суддів:                     Блохіна А.А.,
Сіваченка І.В.,
за участю секретаря судового засідання: Антонюк А.С.,
за участю сторін по справі:
позивач: не прибув,
представника відповідача: Сенникова М.П.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року (повне судове рішення складено 24 грудня 2020 року у м. Слов`янськ) у справі     № 805/4053/17-а (суддя в І інстанції  - Голуб В.А., повний текст рішення складено 24 грудня 2021 року у приміщенні суду за адресою: вул. Добровольського, 1, м. Слов`янськ Донецької області) за позовом Дочірнього підприємства “Алінда” до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення № 10 від 25.10.2017 про опис майна у податкову заставу, -
                                                                        ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2017 року Дочірне підприємство “Горизонт-Інвест” НДЦ “Нафтогазбурмаш” звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення № 10 від 25.10.2017р. про опис майна у податкову заставу.                               Позовні вимоги мотивовані тим, що незважаючи на факт оскарження податкового повідомлення-рішення № 0000051402 від 17.02.2017р. на суму 523 271, 16 грн. до суду касаційної інстанції, відповідач, свідомо та умисно надіслав платнику податків податкову вимогу, а також рішення № 10 від 25.10.2017 про опис майна у податкову заставу. Тобто, на думку позивача, податкові зобов`язання, які були визначені з боку Головного управління ДФС у Донецькій області розмірі 523 271, 16 грн., були неузгодженими, а тому у контролюючого органу було відсутнє право виносити спірне рішення. З огляду на наведене, позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 10 від 25.10.2017р. про опис майна у податкову заставу.                                                                      30.11.2017 року суд першої інстанції виніс ухвалу, якою клопотання представника Головного управління ДФС у Донецькій області про зупинення провадження - задовольнив. Зупинив провадження у справі № 805/4053/17-а до 11-00 години 19.12.2017 року.                    Ухвалами від 19.12.2017 року суд першої інстанції зупинив провадження у справі     № 805/4053/17-а до перегляду ухвали Донецького окружного адміністративного суду про зупинення провадження у справі від 30.11.2017 року в порядку апеляційного провадження, а також витребував у Державної фіскальної служби України матеріали адміністративного оскарження податкової вимоги № 166-42 від 18.10.2017 року.                                         Крім того, 19.12.2020 року суд першої інстанції виніс ухвалу, якою клопотання представника Дочірнього підприємства “Горизонт-Інвест” НДЦ “Нафтогазбурмаш” про забезпечення позову в адміністративній справі – задовольнив. Зупинив дію рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № 10 від 25.10.2017 року про опис майна у податкову заставу до моменту набрання законної сили судовим рішенням у даній справі. 
Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 01.03.2018 року ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року скасовано,  справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.                     07.05.2018 року Донецький окружний адміністративний суд зупинив провадження у справі № 805/4053/17-а до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції в адміністративній справі № 805/1939/17-а.                                                                       18.11.2020 року суд першої інстанції здійснив заміну відповідача – Головне управління ДФС у Донецькій області на його правонаступника – Головне управління ДПС у Донецькій області. Змінив назву юридичної особи - позивача з Дочірнього підприємства “Горизонт-Інвест” НДЦ “Нафтогазбурмаш” на Дочірнє підприємство “Алінда”.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 805/4053/17-а позов задоволено частково, внаслідок чого скасовано рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № 10 від 25.10.2017р. про опис майна у податкову заставу, яке винесено відносно Дочірнього підприємства “Горизонт-Інвест” НДЦ “Нафтогазбурмаш” (код за ЄДРПОУ 31875070). В решті заявлених вимог - відмовлено.                    Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.                              В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що Дочірнє підприємство “Горизонт-Інвест” НДЦ “Нафтогазбурмаш” звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій від 17.02.2017р.                    № 0000051402, згідно з яким нараховано грошове зобов`язання у вигляді пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 521 911, 16 грн. та застосовано штраф у розмірі 1 360, 00 грн.. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14.06.2017р. позов задоволено. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.07.2017р. рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено. Враховуючи той факт, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, податковий орган вважає, що суми штрафних санкцій в розмірі 523 271, 16 грн. були узгодженими, а тому у відповідача були всі підстави для винесення податкової вимоги та спірного рішення № 10 від 25.10.2017р. про опис майна у податкову заставу.                              Також, в апеляційній скарзі зазначено, що Донецький окружний адміністративний суд в оскаржуваному рішенні від 23 грудня 2020 року дійшов обгрунтованого висновку про наявність у підприємства узгодженого податкового боргу, на підставі чого зазначив, що податковим органом правомірно було винесено рішення № 10 від 25 жовтня 2017 року про опис майна у податкову заставу.                                                                                                    В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги.          Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.                                        Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, виходячи з таких підстав.          Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.                              Позивач - Дочірнє підприємство “Горизонт-Інвест” НДЦ “Нафтогазбурмаш” на час подання позовної заяви був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.27-30).                                                                                 Судом встановлено, що 18.03.2019р., позивач змінив назву юридичної особи на Дочірнє підприємство “Алінда”, про що свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом ЄДРПОУ 31875070.                                                                                                                        Вказане підприємство зареєстроване за адресою: Україна, 10008, Житомирська обл., місто Житомир, вулиця Пушкінська, будинок 34 та знаходиться на обліку в Житомирській державній податковій інспекції (м. Житомир) Головного управління ДПС у Житомирській області (а.с.184-190).                                                                                                     Також встановлено, що саме з 25.02.2019 року позивач змінив адресу своєї реєстрації (а.с.191-192).                                                                                                                                   В рамках розгляду адміністративної справи № 805/1939/17-а судами встановлено, що Головним управлінням ДФС у Донецькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ДП “Горизонт-Інвест” НДЦ “Нафтогазбурмаш” з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні взаєморозрахунків з нерезидентом ТОО “Ержанар-МК” по контракту № 7/09-13 ПР від 17.09.2013р. за період з 17.09.2013р. по 10.02.2017р., за результатами якої складено акт від 15.02.2017 № 7/05-99-14-02/31875070, в якому відображено висновок про порушення позивачем статті 1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” в частині порушення оплати відвантаженого товару нерезидентом ТОО “Ержанар-МК” (Казахстан) за контрактом           № 7/09-13 ПР від 17.09.2013р. у сумі 10 873, 00 дол. США (банківська виписка від 22.04.2014) з порушенням законодавчо встановлених термінів розрахунків, ненадходження оплати за поставлений товар на суму 48 535, 00 дол. США.                                                             В порушення пункту 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993р.  № 15-93 “Про систему валютного регулювання і валютного контролю”, частини 2 статті 1 Указу Президента України від 18.06.1994р. № 319/94 “Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами” резидентом ДП “Горизонт-Інвест” НДЦ “Нафтогазбурмаш” в частині ненадання декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належить резиденту України і знаходяться за її межами за формою, встановленою наказом Міністерства фінансів України від 25.12.1995р. № 207.                                                                                                                                   На підставі акту документальної позапланової перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.02.2017р. № 0000051402 про нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД та штрафу за порушення валютного законодавства в сумі 523 271, 16 грн, з яких: 521 911, 16 грн. пені та 1 360, 00 грн. штрафних санкцій.                                                                                                                                   Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14.06.2017р. по адміністративній справі № 805/1939/17-а визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 17 лютого 2017 року № 0000051402, винесене Головним управлінням ДФС у Донецькій області (а.с. 209-212).                     
Зазначена постанова суду першої інстанції за апеляційною скаргою відповідача по справі скасована постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.07.2017, у задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства “Горизонт-Інвест” НДЦ “Нафтогазбурмаш” до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17 лютого 2017 року     № 0000051402, - відмовлено (а.с. 213-214).                                                                                 09 серпня 2017 року позивач оскаржив постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.07.2017р. в касаційному порядку, про що свідчать відомості з КП “Діловодство спеціалізованого суду” (а.с.231).                                                                       18 жовтня 2017 року в.о. заступником начальника ГУ ДФС – начальником Костянтинівсько-Дружківського управління виставлено Дочірньому підприємству “Горизонт-Інвест” НДЦ “Нафтогазбурмаш” податкову вимогу форми “Ю” № 166-42 на суму податкового боргу зі сплати штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 523 271, 16 грн. (а.с.136).                                                                                                                                   На підставі податкової вимоги № 166-42 від 18.10.2017р. контролюючим органом було винесено спірне рішення № 10 від 25.10.2017р.  про опис майна у податкову заставу (а.с.137).                                                                                                                        08.11.2017р. Дочірнє підприємство “Горизонт-Інвест” НДЦ “Нафтогазбурмаш” оскаржило в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України податкову вимогу форми “Ю” № 166-42 (а.с.149-155).
Державною фіскальною службою України 08.12.2017 року було прийнято рішення за результатами розгляду вищевказаної скарги, відповідно до якого у її задоволенні було відмовлено (а.с.146-148).                                                                                           Постановою Верховного Суду від 13.10.2020р. скасовано постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.07.2017р. у справі № 805/1939/17-а в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.02.2017р. № 0000051402 в частині застування штрафу в розмірі 1 360, 00 грн.. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 17.02.2017р. № 0000051402 в частині застування штрафу у розмірі 1 360 ,00 грн.. В решті постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.07.2017 у справі             № 805/1939/17-а - залишив без змін (а.с.215-218).                                                                       Відповідно до рішення керівника ОДПС про прощення (списання/ визнання погашеною безнадійної заборгованості № 22069-13 від 19.11.2020р. фінансові санкції в сумі 523 271, 16 грн. були списані  Головним управлінням ДПС у Житомирській області (а.с. 222).          
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.                                                                                                                        Згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.                    Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.                                                   Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).                                         Згідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.                     Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.                                                                                                                         Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.                     У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.                                                                                                               Пунктом 59.1 та 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).                                                                                 Судом встановлено, 18 жовтня 2017 року в.о. заступником начальника ГУ ДФС – начальником Костянтинівсько-Дружківського управління виставлено Дочірньому підприємству “Горизонт-Інвест” НДЦ “Нафтогазбурмаш” податкову вимогу форми “Ю” № 166-42 на суму податкового боргу зі сплати штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 523 271, 16 грн. (а.с.136).                                                                                                      
Відповідно до п. 88.1 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.                                                                       Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.                                                                                                                                   У разі якщо податковий борг виник за операціями, що виконувалися в межах договорів про спільну діяльність, у податкову заставу передається майно платника податків, який згідно з умовами договору був відповідальним за перерахування податків до бюджету та/або майно, яке внесене у спільну діяльність та/або є результатом спільної діяльності платників податків. У разі недостатності майна такого платника податків у податкову заставу передається майно інших учасників договору про спільну діяльність у розмірах, пропорційних їх участі у такій спільній діяльності.                                                             Виникнення права податкової застави визначено ст. 89 ПК України.                               Так, право податкової застави виникає, зокрема, у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.                                                                       За приписами вказаних норм слідує, що право податкової застави виникає з дня виникнення податкового боргу у разі несплати у строки, встановлені ПК України, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом.                              Право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису, до якого включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг, яке складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.          
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на момент винесення спірного рішення за позивачем рахувався податковий борг на суму 523 271, 16 грн..                     У зв`язку із не сплатою вказаного боргу, 25.10.2017 року відповідачем і було прийнято рішення про опис майна, що перебуває у власності позивача.                                        Колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що вказаний податковий борг був узгоджений.           
Як встановлено судом, на час винесення спірного рішення № 10 від 25.10.2017р. про опис майна у податкову заставу, постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.07.2017, якою визнано правомірним податкове повідомлення-рішення від 17 лютого 2017 року № 0000051402, скасована не була.                                                                       Слід зазначити, що у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання, платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму (а також пеню та штрафні санкції за їх наявності) протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.                                                                                 Позивач мав погасити існуючий податковий борг у розмірі 523 271, 16 грн. до 28.07.2017 року, тобто протягом десять днів з дня набрання постанови суду апеляційної інстанції законної сили.                                                                                                     Отже, податковий борг, який виник саме на підставі податкового повідомлення-рішення від 17 лютого 2017 року № 0000051402 був узгодженим.                                        Подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України жодним чином не скасовує набрання постановою суду апеляційної інстанції законної сили.                    Стосовно доводів апеляційної скарги, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішення дійшов висновку, що спірне рішення № 10 від 25.10.2017р. про опис майна у податкову заставу було винесено правомірно, колегія суддів зазначає наступне.                              Приписами ст.93 ПК України визначено, що майно платника податків звільняється з податкової застави з дня, зокрема, визнання податкового боргу безнадійним. Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених  підпунктами 93.1.1-93.1.5  пункту 93.1 цієї статті.                                         Порядок застосування податкової застави встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.          Станом на день винесення даного судового рішення по справі № 805/4053/17-а, відповідно до рішення керівника ОДПС про прощення (списання)/ визнання погашеною безнадійної заборгованості № 22069-13 від 19.11.2020 р. фінансові санкції в сумі 523 271, 16 грн. були списані  Головним управлінням ДПС у Житомирській області.
Отже, наразі у позивача відсутній податковий борг, який слугував підставою для винесення спірного рішення.
Доказів того, що рішення № 10 від 25.10.2017р. про опис майна у податкову заставу було відкликано, а також того, що  позивачу надіслано повідомлення про звільнення майна з-під податкової застави, відповідачем не надано.
При викладених обставинах, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про необхідність скасувати вказане рішення.                                                                      За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки в межах даної адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що адміністративний підляє задоволенню частково.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.                                         Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                                                      Керуючись статтями 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 805/4053/17-а – залишити без задоволення.                                                                                Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 805/4053/17-а – залишити без змін.                                                                          Повне судове рішення складено та підписано – 23 червня 2021 року.                                        Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя                                                                                   Т.Г. Гаврищук 
Судді                                                                                            А.А. Блохін 
                                                                                                    І.В. Сіваченко