Справа № 728/1097/21 	Головуючий у 1 інстанції Пархоменко П. І. 	
Провадження № 33/4823/320/21 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП                                     	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді  Демченка О.В.,
захисника – Шелудька Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Шелудька Є.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02 червня 2021 року, 

                                        в с т а н о в и в: 

Вказаною     Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Гайворон Ніжинського району Чернігівської області, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого оператором КНС СТОВ “Україна”, проживаючого по АДРЕСА_1 , 

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 

Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що він 09 травня 2021 року, о 9 год. 55 хв., в с. Голінка по вул. Сумовиця, 29 керував автомобілем «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу “Драгер”, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі захисник Шелудько Є.В. просить скасувати постанову суду, а провадження по справі відносно  ОСОБА_1 закрити. Вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 245,278,280,283 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та не врахував докази, які спростовують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує на порушення порядку проведення освідування на стан сп`яніння, а також на порушення вимог ст. 256 КУпАП в частині необхідності зазначення у протоколі інших відомостей, а саме поліцейським не було зазначено у протоколі результату огляду на стан сп`яніння. На думку захисника, невірне і нечітке формулювання суті адміністративного правопорушення порушує право особи на захист. Вказує на відсутність в матеріалах справи Акту огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , адже такий акт не складався, що, на думку апелянта, вказує на наявність порушення з боку поліцейського під час проведення освідування водія. Зазначає, що запис розмови з поліцейськими був не безперервний, з нього неможливо з`ясувати факт незгоди водія з результатами тестування на місці зупинки, відсутні відомості про те, що поліцейськими пред`являлася пропозиція за результатами такої незгоди пройти освідування в лікарні. Звертає увагу, що під час судового розгляду суд не правомірно не врахував доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, про проведення поліцейським огляду ОСОБА_1 за допомогою вже використаного мундштука газоаналізатора, що підтверджується відеозаписом. 

На адресу апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі.           
В засіданні апеляційного суду захисник Шелудько Є.В. підтримав вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні. 

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.  
  Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення  серії ДПР 18 № 472326 від 09.05.2021 року (а.с.3), ОСОБА_1 09 травня 2021 року, о 9 год. 55 хв., в с. Голінка по вул. Сумовиця, 29 керував автомобілем «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу “Драгер”, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 власноруч його підписав, та в поясненнях додав  “пояснення дам в суді”.
Відповідно до вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений  постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.
Згідно п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. 
Згідно п.п. 6-8 Порядку водій, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія в закладі охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоров/я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявністю ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, При цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Як вбачається з адміністративного матеріалу, згідно тестування на алкоголь до протоколу за допомогою приладу “Драгер  Алкотест 6820” результат становить 0.39%0 проміле. (а.с. 2).
Згідно інформації, яка зафіксована на відеозаписі вбачається, як автомобіль «ВАЗ 21063», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , був зупинений поліцейськими у зв`язку з непристебнутим паском безпеки водія, де після зупинки із-за керма виходить водій ОСОБА_1 , і до нього підійшов працівник патрульної поліції з проханням надати документи на підтвердження факту керування транспортним засобом. На запитання поліцейського чи вживав водій алкогольні напої, останній пояснив, що “не вживав, ще рано, вчора також не вживав”. Зі згоди водія було проведено огляд на стан сп`яніння водія на місці за допомогою приладу «Драгер», результат якого дорівнював 0.39 проміле. Поліцейськими було повідомлено, що на нього буде складено протокол про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Далі видно як водій підписує протокол і власноручно записує про те, що пояснення надасть в суді.
        Аналіз норм чинного законодавства дає підстави дійти висновку, що у разі незгоди водія із результатами проведення тесту поліцейським на місці зупинки, останні зобов`язані запропонувати йому пройти огляд в закладі охорони здоров`я, у разі згоди - доставити особу до найближчого визначеного чинним законодавством спеціалізованого медичного закладу, де лікар зобов`язаний перевірити за можливості особу водія, відібрати у нього біологічні зразки та провести лабораторні дослідження, на підставі яких поставити діагноз на стан сп`яніння, на підставі цих досліджень складається медичний акт.
Разом з тим, як видно із протоколу про адміністративне правопорушення, і ця обставина підтверджується відеозаписом, особі, що протягається до адміністративної відповідальності не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Таким чином, надані суду докази свідчать, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності фактично не погоджувалась з тим, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння та з результатами огляду на стан сп`яніння на місті зупинки. Також в справі відсутні докази, що вона відмовилась від огляду на стан сп`яніння в медичному закладі і таке проходження огляду їй пропонувалось.
Отже, апеляційний суд відмічає, що з адміністративного матеріалу та відеозапису вбачається, що огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 проводився з порушенням вимог вищезазначеної Інструкції та ст. 266 КУпАП.
Так, апеляційний суд погоджується з доводами сторони захисту про те, що поліцейським не було зазначено у протоколі результату огляду на стан сп`яніння.
Так, відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол, у діях конкретної особи, суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження, на підставі доказів, зібраних органом, повноважним на складання протоколу.

Твердження сторони захисту про те, що працівниками поліції не було додано до матеріалів справи самого Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння також є слушними, оскільки відповідно до п. 10 Розділу ІІ Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.
          
Відповідно до ст.62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Як видно з адміністративного матеріалу місцевий суд при розгляді справи допустив істотні порушення процесуального права.
Відповідно до п.22 Розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї  Інструкції, вважаються недійсними.
За змістом ст.  266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Матеріали вказаної адміністративної справи не містять належних доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд позбавлений можливості самостійно надавати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Узагальнюючи вказане, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність належних доказів, які б підтверджували вину  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, висновок суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винуватим за ч.1 ст. 130 КУпАП є таким, що не ґрунтується на належних та допустимих доказах, тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження – закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1   події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247,  294 КУпАП апеляційний суд,-   

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Шелудька Є.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – задовольнити. 
Постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02 червня 2021 року відносно ОСОБА_1 – скасувати,  а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	О. В. Демченко