Справа № 991/10566/20
Провадження 1-кп/991/91/20

У Х В А Л А

29 квітня 2021 року                                                                         місто Київ

Вищий антикорупційний суд колегією у складі:
головуючий – ОСОБА_1 ,
судді – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання – ОСОБА_4 ,

за участі сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення:
прокурор – ОСОБА_5 ,
сторона захисту: 
обвинувачений – ОСОБА_6 ,
захисник – ОСОБА_7 , 

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Чугуївським міським судом Харківської області в приміщенні суду клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст.  15, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України (далі – КК),

у с т а н о в и в:

1.У Вищому антикорупційному суді (далі – суд) перебуває кримінальне провадження № 52020000000000450 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК. 
2.27 квітня 2021 року через канцелярію суду від прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 (далі – прокурор) надійшло клопотання про продовження строку дії процесуальних обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачених ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК). 
3.В обґрунтування клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурор зазначав, що на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме щодо можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.
4.Захисник ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, в частині обсягу обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , таких як: не відлучатися з Харківської області без дозволу суду та носити електронний засіб контролю. Посилаючись на пункти 6, 7 ч. 1 ст. 184 КК, пункт 3 ч. 1, ч. 5 ст. 194 КК зауважив, що в клопотанні про продовження строку дії обов`язків прокурором не зазначено про можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів та не обґрунтовано покладення на обвинуваченого конкретних обов`язків, які продовжувалися неодноразово протягом тривалого часу. Посилаючись на ст. 178 КПК вважає, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, не має судимості, що свідчить про те, що він не буде ухилятися від своїх процесуальних обов`язків. Щодо обов`язку не відлучатися з Харківської області без дозволу суду повідомив, що захисник ОСОБА_8 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_6 , проживає в м. Києві, що ускладнює спілкування захисника зі своїм підзахисним, адже для виїзду ОСОБА_6 з Харківської області потрібно звертатися з клопотаннями та отримувати дозволи, у зв`язку з чим просив скасувати цей обов`язок. 
5.Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника та пояснив, що товариство, де він працює на посаді директора, отримало ліцензію на постачання електроенергії по Україні, у зв`язку з чим йому потрібно мати змогу вільно пересуватися для ведення переговорів, проведення конкурсних торгів та постачання електроенергії споживачам. Його майновий стан у 2020-2021 роках значно зменшився, так як готівкові кошти та біткоїни він витратив на проживання, розвиток власних бізнес-проектів, а також на утримання неповнолітніх дітей та допомогу батькам, які є літніми людьми. 
6.Заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього документи, вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить із такого.
7.Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
8.Статтею 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджатикримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
9.Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК обов`язки, передбачені частинами 5, 6 цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК.
10.Згідно з частинами 1, 2 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. 
11.Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 6 серпня 2020 року, до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 630 600 гривень та покладено на нього на строк два місяці - до 2 жовтня 2020 року такі обов`язки: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування з будь-якими особами з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 52020000000000450 від 17 липня 2020 року, крім своїх захисників, слідчих, детективів, прокурорів, слідчого судді, суду; носити електронний засіб контролю. 
12.Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 19 серпня 2020 року зазначену ухвалу слідчого судді залишено без змін.
13.10 серпня 2020 року у зв`язку з внесенням застави у розмірі 630 600 гривень ОСОБА_6 звільнено з-під варти. 
14.Ухвалами слідчих суддів Вищого антикорупційного суду від 30 вересня 2020 року та від 27 листопада 2020 року строк дії встановлених для підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків продовжено відповідно до 30 листопада 2020 року та до 27 січня 2021 року.
15.Ухвалою колегії суддів Вищого антикорупційного суду від 16 січня 2021 року частково задоволено клопотання прокурора та продовжено на два місяці, тобто до 16 березня 2021 року строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків. Ухвалою від 12 березня 2021 року задоволено клопотання прокурора та продовжено на два місяці, тобто до 12 травня 2021 року строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків, а саме: прибувати до прокурора та суду за першим викликом; не відлучатися із Харківської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування з будь-якими особами з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 52020000000000450 від 17 липня 2020 року, крім своїх захисників, слідчих, детективів, прокурорів, слідчого судді, суду; носити електронний засіб контролю. 
16.Обґрунтовуючи клопотання про продовження дії процесуальних обов`язків, покладених на обвинуваченого, прокурор посилається на те, що наразі продовжують існувати ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.
17.Отже, суду належить перевірити чи підтверджується існування ризиків, на які посилається прокурор у клопотанні.
18.Так, на думку суду, ймовірна можливість переховування ОСОБА_6 від суду підтверджується тим, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких він обвинувачується, передбачають, зокрема, покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду. 
19.Окрім того, ОСОБА_6 має паспорти громадянина України для виїзду за кордон та протягом 2016-2020 років він неодноразово виїжджав за кордон, що свідчить про можливість обвинуваченого, з метою уникнення кримінальної відповідальності, покинути територію України. 
20.Щодо майнового стану обвинуваченого ОСОБА_6 , який зі слів обвинуваченого значно зменшився, суд зазначає, що його майновий стан враховувався слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням відповідного розміру застави, а будь-яка зміна майнового стану обвинуваченого ОСОБА_6 наразі не підтверджена належними доказами. До того ж, будь-які зміни в майновому стані обвинуваченого, як в сторону зменшення, так і в сторону збільшення, не можуть свідчити про те, що ризик переховуватися від суду зник, так як одне з кримінальних правопорушень, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, що згідно зі ст. 12 КК є особливо тяжким злочином. За таких обставин суд дійшов висновку, що на теперішній час ризик переховування обвинуваченого від суду продовжує існувати
21.З огляду на наведені вище обставини, на переконання суду, зміна майнового стану обвинуваченого, не є підставою для зміни чи скасування додаткових обов`язків, покладених на ОСОБА_6 . 
22.Перевіряючи наявність ризику впливу обвинуваченим на свідків та потерпілого, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду – усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо свідки чи потерпілий допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).
23.Суд вважає, що ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та потерпілого, та дослідження їх судом. Суд переконаний, що саме внесена сума застави та покладені на ОСОБА_6 обов`язки застерігають обвинуваченого від впливу на свідків та потерпілого. 
24.За таких обставин, оскільки судовий розгляд кримінального провадження ще не завершено, а свідки сторони обвинувачення та потерпілий судом не допитані, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу ОСОБА_6 такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від давання показань у суді.
25.Отже, на переконання суду, запобіжний захід разом з покладеними обов`язками наразі є достатнім запобіжником ризику незаконного впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні. 
26.Окрім того, суд не вбачає підстав для задоволення прохання обвинуваченого ОСОБА_6 скасувати обов`язок не відлучатися з Харківської області без дозволу суду, посилаючись на те, що йому необхідно мати змогу вільно пересуватися Україною для ведення переговорів щодо постачання електроенергії споживачам. Суд зауважує, що для розвитку бізнесу обвинувачений має доручити ведення перемовин, проведення тендерів, які вимагають пересування всією територією України іншим працівникам. 
27.На думку суду, оскільки іншим чином запобігти встановленим ризикам неможливо, то обмеження, застосовані до ОСОБА_6 є виправданими та забезпечують цілі кримінального провадження. 
28.Суд також вважає, що звільнення обвинуваченого від обов`язку носити електронний браслет, про що просив захисник, з урахуванням обставин цього кримінального провадження, описаних вище, не сприятиме його дієвості, адже сторона захисту не навела суттєвих аргументів для скасування цього обов`язку. 
29.Згідно з ч. 1 ст. 195 КПК, застосування електронного засобу контролю полягає у закріпленні на тілі обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. 
30.Отже, обов`язок обвинуваченого ОСОБА_6 носити електронний браслет залишатиметься і надалі, позаяк цей пристрій дає змогу контролювати виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, відслідковуючи та фіксуючи його місцезнаходження.
31.З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора. 
Ураховуючи усе вищевикладене, керуючись статтями 369-372, 375, 376 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

1. Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
2. Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 6 серпня 2020 року, продовжених ухвалами слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 вересня 2020 року, 27 листопада 2020 року, 16 січня 2021 року, 12 березня 2021 року на два місяці до 29червня 2021 року, а саме: 
1) прибувати до прокурора та суду за першим викликом; 
2) не відлучатися із Харківської області без дозволу суду; 
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; 
4) утримуватися від спілкування з будь-якими особами з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 52020000000000450 від 17 липня 2020 року, крім своїх захисників, слідчих, детективів, прокурорів, слідчого судді, суду; 
5) носити електронний засіб контролю. 
3. Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, які входять до групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні.
4. Обвинуваченому ОСОБА_6 , письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання, застава звертається в дохід держави та до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3