КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
м. Київ, вул. Солом`янська , 2-а

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

9 квітня 2021 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Кочина С.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2020 року,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2020 року  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 11.10.2020 року о 22 год. 30 хв. по вул. Гончара, 20 в м. Біла Церква керував автомобілем «Ауді» д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.
Не погодившись з вказаним рішенням, адвокат Кочин С.С. подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. 
В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що суд з недостатньою повнотою з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема вказує, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду, встановленого КУпАП та Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", оскільки ОСОБА_1 транспортним засобом не керував.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення захисника Кочина С.С.,  ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків, відеозаписі.
Зокрема, як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 321184 від 11.10.2020 року, ОСОБА_1 11.10.2020 року о 22 год. 30 хв. по вул. Гончара, 20 в м. Біла Церква керував автомобілем «Ауді» д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.
У письмових поясненнях свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку як за допомогою технічного приладу, так і у лікаря нарколога (а.с. 2).
Зміст запису нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, також доводить факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги, вказують на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" при проведенні огляну на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 321184 від 11.10.2020 року відповідає положенням ст. 256 КУпАП та містить підписи свідків.
Також апеляційний суд звертає увагу, що працівники поліції у відповідності до ст. 266 КУпАП відсторонити водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою (а.с. 3).
Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, та доводять доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 або його захисник не надали.
З огляду на викладене, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення є необґрунтованими.
За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі. 
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу адвоката Кочина С.С. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2020 року, якою  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - без змін.
Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя