Ухвала

14 червня 2021 року
м. Київ
Справа № 317/1634/18
Провадження № 51-3475 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 01 березня 2021 року, якою залишено без змін рішення суду першої інстанції про повернення заяви засудженого про перегляд вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 27 травня 2019 року за нововиявленими обставинами, 
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2021 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 427 КПК України, та надано скаржнику п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків скарги. 
Зокрема серед недоліків було зазначено, що у касаційній скарзі не вказувалося, у чому саме полягають порушення, допущені судами при постановленні ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2020 року та ухвали Запорізького апеляційного суду від 01 березня 2021 року, які є підставою для їхньої зміни чи скасування. 
Також засуджений просив скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у іншому суді першої інстанції, тобто фактично ставив питання про передачу справи з одного суду до іншого, що не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України з огляду на повноваження суду касаційної інстанції.
У межах визначеного судом строку ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою. Однак, як вбачається зі змісту цієї скарги, вказані в ухвалі суду недоліки не усунув. 
У повторній касаційній скарзі, поданій на усунення недоліків, засуджений також не наводить підстав для зміни чи скасування судових рішень судом касаційної інстанції, передбачених ст. 438 КПК України, а також не наводить обґрунтування вимог касаційної скарги із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень з урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексу.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст.436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної  інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
У своїй касаційній скарзі ОСОБА_4 просить змінити вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 27 травня 2019 року у зв`язку з нововиявленими обставинами та перекваліфікувати його дії з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 119 КК України, але вищевказаний вирок не є предметом перегляду у цьому касаційному провадженні. 
Оскільки суд касаційної інстанції згідно з положеннями ст. 433 КПК України переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, відсутність у поданій на усунення недоліків касаційній скарзі визначених законом підстав для касаційного перегляду, обґрунтування вимог в контексті положень статей 412-414, 438 КПК України, а також невідповідність вимог скарги положенням ст. 436 КПК України, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Таким чином, у наданий строк засуджений недоліки касаційної скарги не усунув, а тому відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України її потрібно йому повернути.
Повернення касаційної скарги не позбавляє засудженого права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим кодексом, у межах строку на касаційне оскарження. У разі пропуску строку на касаційне оскарження з поважної причини, він може бути поновлений за заявою особи, яка подає касаційну скаргу, в порядку, передбаченому КПК України.
Керуючись ст. 429 КПК України, Суд

 
постановив:
Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 01 березня 2021 року.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Судді
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                     ОСОБА_3