ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/8417/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач),  суддів:  Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А.,  розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.12.2020 року в адміністративній справі №280/8417/20 (суддя у 1інстанції Прасов О.О.) за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінвестінжинірінг» до Головного управління ДПС у Запорізькій області  про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,- 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промінвестінжинірінг» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому просило: 
- визнати протиправним та скасувати Рішення №2472 від 04.02.2020 року Головного управління ДПС України у Запорізькій області про включення Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінвестінжинірінг» до переліку ризикових платників податків; 
- зобов`язати Головне управління ДПС України у Запорізькій області вчинити дії, а саме виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Промінвестінжинірінг» з переліку ризикових платників податків.
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що оскаржуване рішення не містить жодної мотивації підстав та причин віднесення його до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку за ознакою – «платником податку та/або його контрагентами, згідно даних ЄРПН, здійснено реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних».
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.12.2020 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2472 від 04.02.2020 року про включення Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінвестінжинірінг» до переліку ризикових платників податків. Зобов`язано Головне управління ДПС України у Запорізькій області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Промінвестінжинірінг» з переліку ризикових платників податків. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінвестінжинірінг» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судові витрати в сумі 2102 грн. 00 коп.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та прийняти нове про відмову у задоволені позову. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що віднесення платника податків до категорії ризикових не порушує права та інтереси позивача, оскільки таке рішення є лише службовою інформацію, відображеною у податкових базах даних.
В відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
Відповідно до вимог  статті 311 КАС України  справа розглянута в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 04.02.2020 року контролюючим органом відносно позивача прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку за №2472.
У вказаному рішенні зазначено, що  позивач відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платників податку за ознакою – «платником податку та/або його контрагентами, згідно даних ЄРПН, здійснено реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних. 
У витязі з протоколу ГУ ДПС у Запорізькій області №1 від 04.02.2020 року зазначено що стосовно позивач від Вознесенівського управління отримано інформацію відповідно до якої встановлено ймовірне здійснення ризикових операцій платником, у зв`язку з чим можливе включення до реєстру ризикових за критерієм «у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування» наступних СГ (які було включено до реєстру ризикових за критеріями, що втратили чинність): Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінвестінжинірінг». 
Надаючи оцінку правомірності та обґрунтованості такого рішення, яке є предметом оскарження в даній адміністративній справі, суд апеляційної інстанції виходить з приписів ч. 2  ст. 2 КАС України, якою визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією  та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено);  добросовісно; розсудливо.
Постановою Кабінетом Міністрів України №  1165 від 11.12.2019 року  затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до пункту 6 Порядку у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Згідно з пунктом 8 Додатку 1 до Порядку «Критерії ризиковості платника податку на додану вартість» таким критерієм є наступне: «У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування».
У Додатку № 4 до Порядку затверджено форму рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, якою передбачено, що у разі відповідності платника податку пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація стала підставою для таких висновків податкового органу та прийняття відповідного рішення.
В той же час, оскаржуване рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінвестінжинірінг» не містить розшифровку, яка саме податкова інформація слугувала підставою для віднесення товариства до переліку ризикових платників податку.
Під час судового розгляду справи податковий орган також не надав належного обґрунтування викладеного висновку з підтвердженням пояснень належними та допустимими доказами.
Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Доводи апелянта, що таке рішення не порушує права та інтереси позивача, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.
Так, відповідно до пп.  17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України  платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб), у тому числі надану йому у паперовій або електронній формі індивідуальну податкову консультацію, яка йому надана, а також узагальнюючу податкову консультацію.
Додатком 4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних в редакції  постанови Кабінетом Міністрів України №  1165 від 11.12.2019 року  передбачено, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Згідно з приписами пункту 6 Порядку, Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Таким чином, чинним законодавством прямо передбачено право платника податків на оскарження у судовому порядку рішення податкового органу про відповідність платника податку критеріям ризиковості.
Щодо посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі №160/10287/19, то предметом розгляду в ній не було рішення контролюючого органу про включення платника податків до переліку ризикових платників податків, а касаційним розглянуто касаційну скаргу на ухвалу про забезпечення позову, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для врахування вказаної постанови. 
Також, суд не враховує посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 12.11.2020 року у справі №240/3906/19, адже Верховним Судом в приведених судом першої інстанції  постановах викладено правовий висновок стосовно питання віднесення платників податку на додану вартість до ризикових платників податку у період до набрання чинності Порядком № 1165.
Суд доходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання контролюючого органу виключити підприємство з відповідного переліку.
Відповідно до частини 3  статті 245 КАС України  у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
За приписами  статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 року (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: « 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі  провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».
Таким чином,  позовні вимоги щодо зобов`язання виключити позивача з переліку ризикових платників податків є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений і вказане рішення не можливо визнати втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки ним такі повноваження були самостійно реалізовані шляхом прийняття оскаржених рішень, які були предметом судового контролю у межах цієї справи.
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.
Керуючись статтями  241-245,  250,  315,  316,  321,  322,  327,  329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.12.2020 року в адміністративній справі №280/8417/20 - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.12.2020 року в адміністративній справі №280/8417/20 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.   

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва