ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/8701/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Скочок Т.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  25 травня 2021 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді                                                  Безименної Н.В.
суддів                                                                      Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 01 лютого 2021 року (повний текст складено 01 лютого 2021 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до ГУ ПФ України в м.Києві, в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача в частині здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 70% від грошового забезпечення (35539,60 грн.) і застосовані обмеження його пенсії максимальним розміром;
-          зобов`язати відповідача здійснити з 01.01.2016 перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 у розмірі 88% від відповідної суми прирівняного грошового забезпечення - 35539,60 грн., зазначеного у довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу ОВС від 20.03.2018 №22/6-70775, перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 здійснити без обмеження її максимального розміру, а виплату загальної недоотриманої з 01.01.2016 щомісячної суми пенсійного боргу (різниця між нарахованою та фактично виплаченою сумами пенсії, станом на дату виплати за даним рішенням суду), відповідно до ч. 18 ст. 43, ч..ч. 2 та 3 ст. 51 та ч. 2 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» здійснити Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві невідкладно, без відтермінування, одноразово. 
Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 01 лютого 2021 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправними дії ГУ ПФ України в м. Києві щодо зменшення ОСОБА_1 відсотку грошового забезпечення до 70% при обчисленні основного розміру пенсії із застосуванням обмеження пенсії максимальним розміром, зобов`язано ГУ ПФ України в м.Києві здійснити з 01.01.2016 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 88% розміру  відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум, без застосування обмеження пенсії максимальним розміром.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його змінити, доповнивши резолютивну частину після третього абзацу в наступній редакції: «Зобов`язати ГУ ПФ України в м.Києві здійснити з 01.01.2016 перерахунок та виплату основного розміру пенсії у розмірі 88% від суми грошового забезпечення - 35539,60 грн., зазначеного у довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу ОВС від 20.03.2018 №22/6-70775, виплату загальної недоотриманої з 01.01.2016 щомісячної суми пенсійного боргу (різниця між нарахованою та фактично виплаченою сумами пенсії, станом на дату виплати за даним рішенням суду), здійснити Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до ч. 18 ст. 43, ч.2 та 3 ст.51 та ч. 2 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахуванням виплачених сум.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав. Будь-які його письмові пояснення в матеріалах справи відсутні. 
Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів виходить з таких обставин.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію за вислугу років відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», пенсія була призначена виходячи з основного розміру пенсії на рівні 88% грошового забезпечення (а.с.14). 
Відповідно до розрахунку пенсії позивача від 01.01.2016 (а.с.17) під час здійснення перерахунку використано 70% грошового забезпечення, внаслідок чого пенсія позивача з надбавками становила 24383,50 грн та з урахуванням максимального розміру пенсії - 10740,00 грн.
20.03.2018 Департамент персоналу організації освітньої та наукової діяльності МВС України видав позивачу довідку №22/6-70775 про розмір його грошового забезпечення, яке складається з посадового окладу - 7400,00 грн, окладу за спеціальним званням - 2400,00 грн, надбавки за стаж служби - 4900,00 грн, надбавки за службу в умовах режимних обмежень - 1480,00 грн, надбавки за почесне звання - 740,00 грн, доплати за науковий ступінь - 370,00 грн,премія - 18249,60 грн. Всього - 35539,60 грн.
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 11.03.2020, в якій просив привести у відповідність розмір належної останньому пенсії, а саме: у розмірі 88%, встановленому при її призначенні, та провести перерахунок пенсії з 01.01.2016 без обмеження її максимальним розміром (а.с.9). 
Листом від 13.04.2020 №7273-6554/Р-02/8-2600 Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві повідомило ОСОБА_1 про те, що з 01.05.2014 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що загальний (з 29.04.2006 - максимальний) розмір пенсії за вислугу років, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. На підставі викладеного, при проведенні з перерахунку пенсії ОСОБА_1 розмір пенсії за вислугу років обчислювався виходячи з 70% сум грошового забезпечення за його посадою, відповідно до редакції Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», чинної на дату, з якої проводився перерахунок пенсії. Щодо обмеження максимального розміру пенсії повідомлено, що згідно зі ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність (а.с.10-12).
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку, а законодавчо мотивовані підстави для обмеження пенсії позивача максимальним розміром відсутні.
За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За частинами 1, 2 та 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Частина 18 ст.43 Закону № 2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Відповідно до частини 3 статті 51 згаданого Закону перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Позивач просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням довідки Департаменту персоналу організації освітньої та наукової діяльності МВС України від 20.03.2018 №22/6-70775, однак з матеріалів справи не вбачається, що вказана довідка направлялась ним до ГУ ПФ України в м.Києві.
При цьому, до моменту отримання належної довідки у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.
Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №400/1025/19, від 03.12.2020 у справі №620/2007/19 та від 19.11.2020 у справі №120/1759/19-а, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Слід відмітити, що суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.
Отже, суд не вправі втручатись у дискреційні повноваження територіального органу Пенсійного фонду України в частині здійснення розрахунку розміру пенсії позивача, натомість суд може лише вказати на допущені суб`єктом владних повноважень порушення.
При цьому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо протиправності дій відповідача в частині зменшення відсоткового розміру грошового забезпечення позивача з 88% до 70% грошового забезпечення , а також в частині застосування при розрахунку пенсії позивача обмеження її максимальним розміром.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось в частині визнання протиправними дій ГУ ПФ України в м. Києві щодо зменшення ОСОБА_1 відсотку грошового забезпечення до 70% при обчисленні основного розміру пенсії із застосуванням обмеження пенсії максимальним розміром та зобов`язання ГУ ПФ України в м.Києві здійснити з 01.01.2016 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 88% розміру  відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум, без застосуванням обмеження пенсії максимальним розміром, в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.
Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
В той же час, незважаючи на те, що позовні вимоги фактично задоволено частково, суд першої інстанції вказав про задоволення позову в повному обсязі, внаслідок чого наявні підстави для зміни мотивувальної та резолютивної частини рішення.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).
Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 01 лютого 2021 року змінити в мотивувальній частині з урахуванням висновків даної постанови та викласти абзац 1 резолютивної частини в такій редакції:
«Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.».
Доповнити рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 01 лютого 2021 року абзацом 4 наступного змісту:
«В решті позовних вимог - відмовити.».
В інші частині рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 01 лютого 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню. 
Текст постанови виготовлено 25 травня 2021 року.

Суддя-доповідач                                                                                   Н.В.Безименна

Судді                                                                                                    Л.В.Бєлова

                                                                                                    А.Ю.Кучма