Справа № 165/499/20  Провадження №33/802/315/21 	Головуючий у 1 інстанції:Ушаков М. М. 	
Категорія:ч.1 ст. 173-2 КУпАП 	Доповідач: Борсук П. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2021 року                                                                 місто Луцьк

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря Ковалько О.М., захисника особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 адвоката Тертичного Юрія Вікторовича, розглянувши апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 -адвоката Андрейчука Сергія Віталійовича на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 25 травня 2020 року
В С Т А Н О В И В
       Оскаржуваною постановою судді Нововолинського міського суду Волинської області від 25 травня 2020 року провадження у справі щодо  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , приватного підприємця за вчинення ним адміністратвиного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
       Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 обвинувачувався у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, за таких обставин. Так, ОСОБА_1 07.02.2020 року о 21:00 год. перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 вчинив насильство в сім`ї щодо колишньої співмешканки гр. ОСОБА_3 , а саме погрожував фізичною розправою та стукав у двері та вікна квартири АДРЕСА_3 , чим міг спричинити шкоди психологічному здоров`ю останньої.
       У поданій апеляційній скарзі представник потерпілої просить постанову судді скасувати та ухвалити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, закривши провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП - у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП. Посилається на те, що суд першої інстанції, всупереч вимогам ст.245, 280 КУпАП, безпідставно не встановив вину ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного правопорушення. Таким чином, постанова судді є незаконною та необґрунтованою. Крім того, апелянт просить поновити строк на подачу апеляційної скарги, який пропущений з поважних причин.
       Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, пояснення адвоката Тертичного Ю.В., який заперечив апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що вона підлягає задоволенню за таких підстав.
       Цілісне розуміння положень статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України дає підстави для висновку, що кожному гарантовано право на ефективні засоби юридичного захисту при реалізації права на апеляційний перегляд справи.
У цьому випадку особі має бути забезпечено умови для належного оскарження судового рішення.
Порядок подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції у справі про адміністративне правопорушення регламентовано статтею 294 КУпАП.
Так, відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
Під поважними причинами пропущення процесуального строку, згідно з нормами чинного законодавства, слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова судді постановлена 25 травня 2020 року за відсутності потерпілої ОСОБА_2 , копію постанови остання отримала 25.03.2021, після чого наступного дня звернулась з апеляційною скаргою до місцевого суду. 
Враховуючи зазначені обставини, з метою забезпечення реалізації права особи на справедливий суд та доступ до правосуддя, суд приходить до висновку, що строк апеляційного оскарження постанови слід поновити, оскільки суд визнає причини пропуску цього строку поважними. 
       Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.
       Як вбачається з матеріалів справи, місцевий суд, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, даних вимог закону не виконав.
       Зокрема, на думку апеляційного суду, місцевий суд безпідставно не встановив наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а передчасно закрив провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП - закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.
       У науковій літературі під строком розуміють тривалість часу, з початком перебігу або із спливом якого правові норми повязують настання певних юридичних наслідків. При цьому строк розглядається у двох формах існування: позитивній (коли юридичні наслідки повязуються із спливом строку) і негативній (коли юридичне значення має саме перебіг строку).
       Як убачається зі змісту п.7 ст.247 КУпАП, законодавець розглядає встановлений строк у його позитивній формі, адже передбачає такі правові наслідки його спливу як закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
       Крім того, у наведеному випадку при визначенні початку перебігу вказаного строку законодавець використовує субєктивні та обєктивні критерії. Використання обєктивного критерію передбачає обчислення строку з моменту вчинення правопорушення, субєктивного з моменту, коли уповноважена особа отримала чи повинна була отримати інформацію щодо порушення належного йому права, свободи чи охоронюваного законом інтересу.
       При цьому для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у звязку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.
       Так, відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
       Тобто закриття провадження у справі за п.7 ст.247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п.7 ст.247 КУпАП.
       Водночас слід враховувати, що однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ст.247 КУпАП). Тобто у разі якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п.1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п.7 ст.247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП).
       Таким чином, на думку апеляційного суду, початок перебігу встановленого ст.38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець повязує з вчиненням адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішенні питання про закриття провадження у справі.
       Статтею 280 КУпАП встановлено обовязок суду зясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ст.247 КУпАП вказаний Кодекс не містить. Натомість, як зазначалось вище, застосування п.7 ст.247 КУпАП можливе у разі встановлення наявності протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.
       Для закриття провадження у справі у звязку зі спливом строків необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також враховуючи, що повноваження суду на зясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст.280 КУпАП, на думку апеляційного суду, у місцевого суду не було достатніх правових підстав для закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП без встановлення вини ОСОБА_1 .
       Разом з тим суддею суду першої інстанції порушено право ОСОБА_1 на захист від пред`явленого обвинувачення, адже розгляд справи безпідставно відбувся у відсутність останнього, що повною мірою не відповідає положенням ч.3 ст. 268 КУпАП.
       На думку апеляційного суду вказані порушення є істотними, оскільки перешкодили суду прийняти законне та обґрунтоване рішення, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню.
Хоча в КУпАП відсутня норма, яка б передбачала підстави для скасування рішення суду з призначенням нового судового розгляду, однак з метою розгляду даної справи відповідно до засад Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та КУпАП постанову слід скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В
       Поновити представнику потерпілої ОСОБА_2 - адвокату Андрейчуку Сергію Віталійовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Нововолинського міського суду Волинської області від 25 травня 2020 року.
       Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Андрейчука Сергія Віталійовича задовольнити.
       Постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 25 травня 2020 року скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
       Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Копію постанови, у відповідності до ст. 295 КУпАП, протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено

Суддя Волинського апеляційного суду        /підпис/                        П.П. Борсук
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду
Постанова набрала законної сили 12 квітня 2021року
Помічник судді                                                          А.С. Мокійчук
Дата засвідчення копії 13 квітня 2021 року