УХВАЛА

22 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 200/8973/20-а
адміністративне провадження № К/9901/13720/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача          Бевзенка В. М.,
суддів:                     Кравчука В. М., Чиркіна С. М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.12.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 у справі № 200/8973/20-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
У 2020 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві (далі - третя особа) у якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у направленні третій особі довідки про розмір грошового забезпечення позивачу, виходячи із визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років за розрядними тарифними сітками шляхом множення 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018;
- зобов`язати відповідача підготувати та подати у встановленому порядку третій особі оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку з 01.08.2018 пенсії, виходячи із визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років за розрядними тарифними сітками шляхом множення 50 % розміру мінімальної заробітної плати та множення на відповідні тарифні коефіцієнти;
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у підготовці та наданні третій особі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавка за високі досягнення в роботі або за виконання особливо важливої роботи (50 % від суми посадового окладу, окладу за військове (спеціальне) звання і надбавки за вислугу років); надбавка за службу на посаді слідчих (15 % грошового утримання); премії (у відсотковому співвідношенні від посадового окладу) виходячи з середньорічного відсотку премії на час первинного нарахування позивачеві пенсії, чи рік, коли вона востаннє нараховувалась, але не менше 55,237 % станом на 2008 рік, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії позивача;
- зобов`язати відповідача підготувати та подати у встановленому порядку третій особі довідку станом на 05.03.2019 про розмір грошового забезпечення позивача із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавка за високі досягнення в роботі або за виконання особливо важливої роботи (50 % від суми посадового окладу, окладу за військове (спеціальне) звання і надбавки за вислугу років); надбавка за службу на посаді слідчих (15 % грошового утримання); премії (у відсотковому співвідношенні від посадового окладу) виходячи з середньорічного відсотку премії на час первинного нарахування позивачеві пенсії, чи рік, коли вона востаннє нараховувалась, але не менше 55,237 % станом на 2008 рік, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії позивача, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії позивача.
Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі ухвалив розглянути та розглянув її за правилами спрощеного позовного провадження.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.12.2020, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 позов задоволено частково, внаслідок чого:
- визнано протиправними дії відповідача щодо відмови позивачеві підготувати та надати третій особі оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, положень Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб із обов`язковим зазначенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії;
- зобов`язано відповідача підготувати та надати третій особі нову довідку про розмір грошового забезпечення, станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, положень Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб із обов`язковим зазначенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії;
- в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням Донецького окружного адміністративного суду та постановою Першого апеляційного адміністративного суду, позивач оскаржив їх у касаційному порядку.
Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд, дійшов такого висновку.
Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Вирішуючи питання про відкриття провадження, Суд, зазначає наступне.
Доведення обставин, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що підставами для відкриття касаційного провадження відповідач зазначає підпункти «а» та «в» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України та вказує, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу. Зокрема зазначив, що справа має виняткове значення як для позивача так і для багатьох пенсіонерів, на яких поширюється дія Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб». 
Суд критично оцінює наведені підстави касаційного оскарження, оскільки вказані обґрунтування не дають підстав вважати, що ця справа має фундаментальне значення на формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Крім того, посилання скаржника на існування обставин визначених підпунктом "в" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України має загальний характер, тому не може вважатися винятковим випадком.
Також слід звернути увагу, що суд апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваної постанови врахував правовий висновок, викладений у рішенні Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі № 160/8324/19, яке залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020.
КАС України, передбачає умови, за наявності яких справи розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження можуть переглядатися у касаційному порядку. Такими умовами можуть бути обставини, які виділяють вимоги скаржника якимись особливими, рідкісними чи унікальними ознаками, завдяки чому вони виокремлюються із загальних випадків.
Інші обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.
Враховуючи викладені вимоги КАС України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".
Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.12.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 у справі № 200/8973/20-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                                          В. М. Бевзенко
Судді                                                                                                              В. М. Кравчук
                                                                                                              С. М. Чиркін