ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року м. Херсон

Номер справи 661/529/21
Номер провадження 22-ц/819/704/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий Бездрабко В.О.
судді: Базіль Л.В.
Приходько Л.А.
секретар судового засідання: Дундич А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Харченко Дмитро Миколайович, на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 16 лютого 2021року, постановлену під головуванням судді Ведяшкіної Ю.В., у справі за скаргою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Харченко Дмитро Миколайович, на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича, стягувач – ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Харченко Д.М., звернувся до суду із скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Д.С.
В обґрунтування скарги зазначив, що згідно рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 18 січня 2017 року із заявника стягнуто на користь ОСОБА_2 борг за договором позики у розмірі 27 000 доларів США, на підставі якого 10 січня 2018 року судом виданий виконавчий лист. 
07 жовтня 2020 року приватним виконавцем Манікіним Д.С. відкрито виконавче провадження №63233329 з примусового виконання виконавчого документу. 
Згідно виконавчого листа суду №661/4005/17 від 18 березня 2019 року відкрито виконавче провадження №63167758 з виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3%річних за користування позикою у розмірі 32634,56грн.; пені у розмірі 65493,98грн. та судового збору у розмірі 975,28грн., а всього 99103,82грн.;
Постановою приватного виконавця від 09 жовтня 2020 року виконавчі провадження №63233329 та №63167758 про стягнення з ОСОБА_1 коштів об`єднанні у зведене виконавче провадження №63268143. 
В рамках зведеного виконавчого провадження приватним виконавцем здійснено опис та арешт майна боржника, а саме: 1/3 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1 та трикімнатної квартири АДРЕСА_2 .
04 грудня 2020 року адвокат боржника - ОСОБА_3 звернувся до приватного виконавця Манікіна Д.С. із заявами про залучення представника боржника до участі у проведенні виконавчих дій з примусового виконання зведеного виконавчого провадження та дій по зверненню стягнення на нерухоме майно, яке необхідно реалізувати у першу чергу.
Також адвокат надав приватному виконавцю звіт про незалежну оцінку належної боржнику трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , згідно якого ринкова вартість цієї нерухомості становить 1 289 000,00грн., що повністю покриває суму боргу за зведеним виконавчим провадженням, яка становить 936 906,30грн., з урахуванням винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження та запропонував провести стягнення за рахунок саме цього майна. 
Не зваживши на пропозицію боржника, на замовлення приватного виконавця Манікіна Д.С., 28 грудня 2020 року та 15 січня 2021 року ПП «Оціночна компанія «Омега» провела свою оцінку належного боржнику нерухомого майна.
11 січня 2021 року приватний виконавець передав до ДП «Сетам» на реалізацію належну боржнику 1/3 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , а 25 січня 2021 року передав на реалізацію трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 . 
Скаржник вважає, що приватний виконавець безпідставно не взяв до уваги положення ст.48 ч.5 Закону України «Про виконавче провадження», яка надає боржнику право запропонувати види майна, яке необхідно реалізувати в першу чергу;
-безпідставно не погодився із наданим боржником висновком про незалежну оцінку нерухомого майна від 24 листопада 2020 року щодо ринкової вартості квартири АДРЕСА_2 у розмірі 1 289 000,00грн.;
-фактично визнав дійсним та передав на реалізацію нерухоме майно згідно висновку ПП «Оціночна компанія «Омега» від 15 січня 2021року, за яким ринкова вартість квартири АДРЕСА_3 була занижена вдвічі та дорівнює 685 150,00грн. та не зважив на те, що оцінка цього майна була здійснена без особистого огляду суб`єктом оціночної діяльності квартири, в порушення Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна», з урахуванням вимог Національного стандарту №1, яким визначено загальні засади, що є підставою для визнання такої оцінки протиправною;
-приватний виконавець не направив представнику боржника звіти про оцінку майна; не залучив представника ОСОБА_1 до проведення виконавчих дій, не зважаючи на раніше подану ним заяву від 04 грудня 2020 року.
На підставі викладеного, скаржник просив визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Д.С. щодо передачі на реалізацію 1/3 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , шляхом проведення електронних торгів через офіційний веб-сайт Державного підприємства «Сетам» (номер лоту 461596).
Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Д.С. щодо визначення вартості майна боржника та передачі на реалізацію трикімнатної квартири АДРЕСА_2 шляхом проведення електродних торгів через офіційний веб-сайт Державного підприємства «Сетам» (номер лоту 463850). 
Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Д.С. повторно визначити вартість майна боржника, а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , шляхом залучення іншого суб`єкта оціночної діяльності -суб`єкта господарювання. 
Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 16 лютого 2021 року у задоволені скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця Манікіна Д.С. відмовлено.
Ухвала суду мотивована тим, що боржник ОСОБА_1 був достовірно обізнаний про арешт належного йому майна з метою його примусової реалізації для погашення боргу перед ОСОБА_2 , провів оцінку належного йому майна, проте не надав суду доказів щодо надання такого звіту приватному виконавцю та не спрямував зусиль на досягнення згоди зі стягувачем щодо погодження вартості арештованого майна. 
Також суд вказав, що отримавши повідомлення від приватного виконавця про результати оцінки описаного та арештованого майна, боржник не скористався законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки - рецензування звіту з оцінки належної йому нерухомості, а посилання заявника на відсутність даних про огляд об`єкта оцінки не є тією обставиною, з якою законодавство пов`язує можливість визнання протиправним і скасування звіту про оцінку майна.
За таких підстав суд вважав, що приватний виконавець при вчиненні виконавчих дій щодо визначення вартості описаного та арештованого майна боржника ОСОБА_1 діяв у межах наданих йому повноважень, у порядку та у спосіб, визначенні законодавством. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , діючи через свого адвоката, ставить питання про скасування ухвали суду від 16 лютого 2021 року, пославшись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та просить прийняти нове рішення у справі, яким скаргу на дії приватного виконавця задовольнити.
Доводи апеляційної скарги зводяться до повторного викладення обставин справи та мотивів звернення до суду зі скаргою у справі на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Манікіна Д.С. щодо порушення процедури звернення стягнення на описане та арештоване майно боржника; порушення пріоритетності звернення стягнення у першу чергу за рахунок майна запропонованого боржником; заниження оцінки майна боржника в наслідок не проведення суб`єктом оціночної діяльності особистого огляду об`єкту оцінки, тощо.
Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористалися.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Харченко Д.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , просив апеляційну скаргу задовольнити з підстав, викладених у скарзі. 
Пояснив, що визнання неправомірними дій приватного виконавця щодо передачі на реалізацію 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 він пов`язує саме із порушенням виконавцем запропонованої боржником пріоритетності звернення стягнення за рахунок іншого нерухомого майна. А неправомірність дій приватного виконавця щодо визначення вартості майна боржника та передачі на реалізацію належної боржнику квартири АДРЕСА_2 пов`язує з незабезпеченням виконавцем огляду об`єкта оцінки, що негативно вплинуло на визначення ринкової вартості цього майна.
Приватний виконавець Манікін Д.С. просив у задоволені апеляційної скарги відмовити, вказавши на законність та обґрунтованість ухвали суду від 16 лютого 2021року.
Пояснив, що вчиненні ним виконавчі дії здійснено в межах зведеного виконавчого провадження по стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики; 3% річних за користування коштами, пені та судових витрат відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо вартості майна боржника, з приводу чого ним був призначений суб`єкт оціночної діяльності. Стягувач не погодився на проведення першочергового стягнення заборгованості за рахунок лише квартири АДРЕСА_2 , оскільки достеменно знав, що ця квартира є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 , що потягне її поділ й у теперішній час такий спір перебуває на розгляді Новокаховського міського суду Херсонської області. 
Інші учасники до суду не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомленні у відповідності до положень ст.128 ч.6 ЦПК України, причини неявки суду не сповістили. Справа розглядається в порядку ст.372 ч.2ЦПК України.
Заслухавши доповідача, учасників справи, які з`явилися, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини другої статті 129 Конституції України обов`язковість судових рішень є однією із основних засад судочинства.
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом; право на судовий захист є гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону).
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Д.С. перебуває зведене виконавче провадження №63268143, до складу якого входять:
виконавче провадження №63167758 з виконання виконавчого листа №661/4005/17, виданого 18 березня 2019 року Новокаховським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3% річних за користування позикою у розмірі 32634,56грн.; пені у розмірі 65493,98грн. та судового збору у розмірі 975,28грн., а всього 99103,82грн.;
виконавче провадження №63233329 з виконання виконавчого листа №661/584/16, виданого 10 січня 2018 року Новокаховським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики у розмірі 18000 доларів США, що в гривневому еквіваленті на час розгляду справи складає 497160,00грн., неустойки за порушення умов договору в сумі 9000,00доларів США, що еквівалентно 248580, грн., а всього 27000,00доларів США, що на час розгляду справи дорівнювало 745740,00грн., та судового збору в сумі 6890,00грн., а всього 752630,00грн.
Під час вчинення виконавчих дій приватним виконавцем виявлено належне боржнику нерухоме майно: квартира АДРЕСА_2 та 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 , на які постановою від 06 жовтня 2020 року накладений арешт.
Постановами приватного виконавця від 03 грудня 2020 року проведений опис та арешт нерухомості боржника.
За матеріалами дослідженого в судовому засіданні судом апеляційної інстанції зведеного виконавчого провадження встановлено, що 04 грудня 2020 року представник боржника ОСОБА_3 направив приватному виконавцю письмове клопотання про звернення стягнення на майно, яке необхідно реалізувати в першу чергу, у якому з посиланням на ст.48 ч.5 Закону України «Про виконавче провадження», просив провести звернення стягнення за рахунок квартири АДРЕСА_2 та надав звіт про незалежну оцінку цього майна від 24 листопада 2020 року, складений консалтинговою групою «Арго-Експерт», за яким ринкова вартість квартири становить 1289000,00грн. Клопотання отримано приватним виконавцем 07 грудня 2020 року. Наведене спростовує висновки суду першої інстанції про те, що скаржник не довів перед судом подання звіту про оцінку майна виконавцю.
Згідно статті 48 ч.1, 5 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.
Статтею 57 ч.1-5 Закону передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.
У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.
Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.
Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.
Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.
Встановлено, що сторони виконавчого провадження не досягли згоди щодо визначення вартості оцінки описаного та арештованого майна боржника, про що свідчить відсутність їх письмового повідомлення про зворотнє. 
Діючи у відповідності до вимог ст. 57 Закону, приватний виконавець постановами від 15 грудня 2020 року призначив суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для надання звіту про оцінку нерухомого майна, після надходження яких 29 грудня 2020 року та 21 січня 2021 року копії звітів направив безпосередньо стягувачу та боржнику. 
У заяві від 30 грудня 2020 року представник стягувача ОСОБА_2 – адвокат Джамалли Р.Х. повідомив приватного виконавця про перебування на розгляді суду цивільної справи №661/3275/19, в якій вирішується питання про поділ майна подружжя ОСОБА_4 та визнання за колишньою дружиною боржника права власності на частину квартири АДРЕСА_2 , а тому просив провести першочергове звернення стягнення за рахунок належної боржнику 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 .
Ураховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що при наявності з 2019 року судового спору відносно майна боржника, а саме квартири АДРЕСА_2 , про що ОСОБА_1 та його представник не могли не знати, оскільки приймали участь у розгляді цивільної справи №661/3275/19, запропоноване ними першочергове звернення стягнення саме за рахунок усього цього майна ускладнило б виконання рішення судів про стягнення боргу та інших коштів за договором позики та могло призвести до порушення інтересів стягувача. 
З огляду на наведене та положення ч.5 ст.48 Закону про те, що остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається виконавцем, доводи апеляційної скарги висновки суду про відсутність підстав для визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Д.С. щодо передачі на реалізацію 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , шляхом проведення електронних торгів через офіційний веб-сайт Державного підприємства «Сетам» (номер лоту 461596), не спростовують та підлягають залишенню без задоволення.
Разом із цим, висновок суду про дотримання приватним виконавцем вимог закону щодо проведеної оцінки майна боржника у вигляді квартири АДРЕСА_2 слід визнати необґрунтованим з огляду на таке.
Встановлено, що суб`єкт оціночної діяльності - приватне підприємство «Оціночна компанія «Омега» 15 січня 2021 року здійснив незалежну грошову оцінку зазначеного майна, в результаті чого склав висновок про його ринкову вартість на рівні 685150,00грн.
Аналіз висновку про вартість майна свідчить про те, що суб`єкт оціночної діяльності обрав дохідний та порівняльний підходи оцінки на підставі отриманої від замовника документації на майно та вивчення ринкових даних та проведення відповідних розрахунків в рамках існуючих в оціночній практиці методологічних підходів.
Суд першої інстанції в частині вирішення вимог скаржника щодо визнання протиправною оцінки майна, зазначив, що наявності факту недоліків висновку, які б вплинули на результати оцінки, не встановлено, а посилання заявника на відсутність даних про огляд об`єкта оцінки не є тією обставиною, з якою можливо визнання протиправним і скасування звіту про оцінку майна.
Розглядаючи цивільні справи у подібних правовідносинах, суд касаційної інстанції, зокрема, Друга судова палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 753/3055/18 вказала наступне.
Згідно   зі   статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.
Частиною третьою статті 12 Закону встановлено, що акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна.
Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003року, №1440 (далі - Національний стандарт № 1), є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.
Національним стандартом № 1 (пункти 50-55), зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.
Національний стандарт № 2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004року, №1442 (далі - Національний стандарт №2), є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.
Частиною шостою 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.
Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватися відповідно до Національного стандарту № 2 та з урахуванням Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади.
Згідно з пунктом 50 Національного стандарту № 1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.
Відповідно до пункту 51 Національного стандарту № 1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів;  вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки;  доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).
Разом із цим відповідно до пункту 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» звіт про оцінку майна, у тому числі, має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.
Крім того, статтею 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.
Отже, виходячи з наведених норм, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний), підготовці та проведенню незалежної   експертизи   майна   передує,  в  будь-якому  випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.
До   схожих   за   змістом   висновків    дійшов    Верховний    Суд    у    постановах  від 19 грудня 2019 року у справі № 211/2171/15, від 01 жовтня 2020 року у справі № 2-2394/10, від 15 жовтня 2020 року у справі  № 917/628/17.
Оскільки у висновках про вартість майна були відсутні дані про неможливість особистого огляду об`єктів дослідження, не зазначені обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки, здійсненої без особистого огляду, суд касаційної інстанції вважав наведене порушенням пункту 56 Національного стандарту № 1 та пунктів 1, 6 статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
Переглядаючи справу за скаргою ОСОБА_1 в апеляційному порядку, колегія суддів не встановила наявність об`єктивних обставин, які б унеможливили або утруднили приватному виконавцю забезпечення суб`єкту оціночної діяльності - суб`єкту господарювання доступу до майна, що підлягає оцінці для отримання повної та достовірної інформації про об`єкт оцінки. 
У постанові від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц (провадження  № 14-187цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що реалізація описаного й арештованого майна за заниженою ціною може завдати суттєвих збитків стягувачу у вигляді неотриманого доходу, а боржнику - у вигляді передання майна на реалізацію за суттєво нижчою від ринкової вартістю.
Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення доводів апеляційної скарги в частині складання необґрунтованого висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки від 15 січня 2021 року – трикімнатної квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_4 та послідуючих дій приватного виконавця Манікіна Д.С. щодо визначення вартості ним цього майна боржника згідно наведеного висновку суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання та передачі нерухомості на реалізацію шляхом проведення електронних торгів за ціною встановленою таким висновком. 
При цьому слід зазначити, що у зв`язку із внесенням 02 червня 2016 року змін до Закону України «Про виконавче провадження» положення про рецензування сторонами виконавчого провадження звіту про оцінку майна вилучено, а сторонам надано можливість оскаржити звіт лише в судовому порядку, а отже посилання суду про те, що боржник не скористався своїм правом та не провів рецензування звіту з оцінки належної йому нерухомості є неприйнятними.
Інші аргументи скаржника, серед яких посилання на те, що приватний виконавець звернув стягнення на майно боржника за недійсним рішенням суду у справі №661/3507/19, висновки суду не спростовують та підлягають залишенню без задоволення. 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Харченко Дмитро Миколайович, задовольнити частково.
Ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 16 лютого 2021 року в частині відмови у задоволенні вимог про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича щодо визначення вартості майна боржника та передачі на реалізацію трикімнатної квартири АДРЕСА_2 шляхом проведення електронних торгів через офіційний веб-сайт Державного підприємства «Сетам» (номер лоту 463850); 
зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича повторно визначити вартість майна боржника, а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , шляхом залучення іншого суб`єкта оціночної діяльності -суб`єкта господарювання, с к а с у в а т и та прийняти в цій частині нову постанову про задоволення цих вимог ОСОБА_1 . 
В решті ухвалу суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:                                                                 В.О. Бездрабко

Судді:                                                                          Л.В. Базіль
                                                                               
Л.А. Приходько