Ухвала
 
26 квітня 2021 року
місто Київ
 
справа № 461/1683/18
провадження № 61-6648ск21
 
Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. вивчив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 жовтня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої дитини-інваліда ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 19 квітня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 жовтня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
За правилами частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.
Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.
До касаційної скарги додано клопотання, у якому заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, оскільки копію рішення суду апеляційної інстанції від 10 лютого 2021 року, повний текст якого складено 22 лютого 2021 року, заявником отримано 19 березня 2021 року у приміщенні суду апеляційної інстанції. На переконання заявника, поважність причин пропуску строку на подання касаційної скарги підтверджується копією сторінки зошита Львівського апеляційного суду із відміткою про отримання копії оскаржуваного рішення.
Верховний Суд констатує, що доказом отримання судового рішення, зокрема, може бути визнано рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення - у разі направлення такого рішення засобами поштового зв`язку, або докази, які свідчать про отримання копії рішення суду безпосередньо у приміщенні суду (канцелярії).
Оскільки до відкриття касаційного провадження Верховний Суд позбавлений можливості перевірити доводи щодо отримання/неотримання заявником копії оскаржуваного рішення, відповідні докази мають бути надані заявником до суду касаційної інстанції.
Наданий письмовий доказ, який, на переконання заявника, підтверджує час отримання копії рішення суду апеляційної інстанції, Верховний Суд не приймає, оскільки наведений доказ не містить будь-яких відомостей підтвердження його посвідчення/видачі уповноваженою особою апеляційного суду. Також Верховний Суд констатує, що зазначена копія документа не свідчить про безумовний факт отримання адвокатом Татух Марією Дмитрівною копії рішення суду апеляційної інстанції саме у справі № 461/1683/18 (номер судового провадження 2/461/335/19), оскільки у графі «номер справи» навпроти прізвища « ОСОБА_4 » зазначено « 30766 » або, з врахуванням виправлень «3766».
Отже, матеріали скарги не містять доказів на підтвердження часу отримання копії постанови Львівського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року та доводів щодо перешкод отримання безпосередньо заявником зазначеного рішення у період з 22 лютого 2021 року (складання повного тексту постанови).
З метою вирішення процесуального питання поновлення строку на касаційне оскарження заявнику необхідно надати беззаперечні докази поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Суд роз`яснює, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина третя статті 185 ЦПК України).
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 жовтня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої дитини-інваліда ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, залишити без руху.
Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять дніввід моменту отримання копії цієї ухвали суду.
У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                 С. О. Погрібний