ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/5765/20                                                                 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 червня 2021 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н. П.
Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.
За участю секретаря: Вінокурової І.О.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року, суддя Гаврилюк В.О., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, ліквідаційної комісії  Управління Міністерства внутрішніх справі України в Черкаській області  про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,- 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, ліквідаційної комісії  Управління Міністерства внутрішніх справі України в Черкаській області, в якому просив:
- визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року;
- зобов`язати ліквідаційну комісію управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок та документи для призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року;
- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 20-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення ІІ групи інвалідності 28.08.2019, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14.08.2020 у адміністративній справі № 580/96/20 зобов`язано ліквідаційну комісію повторно надіслати до Міністерства висновок та документи для призначення та виплати позивачеві одноразової грошової допомоги, а також зобов`язано Міністерство повторно розглянути документи про призначення та виплату позивачеві одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення ІІ групи інвалідності 28.08.2019.   Ліквідаційною комісією підготовлений висновок про призначення одноразової грошової допомоги та нараховано одноразову грошову допомогу в розмірі 384120,00 грн.
Проте,  Міністерство внутрішніх справ   листами повідомило позивача  про наявність невідповідностей надісланих матеріалів вимогам законодавства, що унеможливлює затвердження Міністерством висновку про призначення одноразової грошової допомоги позивачу, в зв`язку з чим прийнято рішення про відмову в затвердженні відповідного висновку.
Відповідно до рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України, оформлену висновком від 28.09.2020, в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності.
Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення II групи інвалідності, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року.
У задоволенні решти позовних  вимог було відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції  Управління Міністерства внутрішніх справі України в Черкаській області   подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 року  та ухвалити нове рішення, яким  відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судовою колегією встановлено, що   ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 04.10.1982 по 19.12.2002, що підтверджується наданою до суду трудовою книжкою НОМЕР_1 від 15.06.1982.
В період з 06.06.1986 по 25.06.1986 позивач виконував службові обов`язки з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. 
Згідно з копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 25.04.2019 позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії.
18.05.2004 позивачеві встановлена ІІІ група інвалідності, причина інвалідності - захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ № 463663, позивачеві з 28.08.2019 встановлено ІІ групу інвалідності, пов`язану з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
У зв`язку з цим, позивач звернувся до Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області із заявою (вх. від 08.10.2019 № 1/3-551) про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності.
Листом від 10.10.2019 № З-277 Управління МВС України в Чернігівській області повідомив, що позивач не відноситься до працівників міліції, оскільки проходив службу та був звільнений з посади командира відділення СДПЧ-1 м. Черкаси Придніпровського району, зі спеціальним званням "прапорщик внутрішньої служби", а тому на нього не поширюються норми Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі - Порядок № 850).
Отримавши вказаний лист, позивач повторно звернувся до відповідача з заявою від 25.10.2019.
05.11.2019 відповідачем, на підставі п.3.2. Порядку № 850, складено висновок про призначення позивачеві одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності.
Вказаний висновок разом з поданими позивачем документами направлений Департаменту фінансово-облікової політики МВС України.
За наслідками розгляду документів, Департамент фінансово-облікової політики МВС України, листом від 10.12.2019 № 15/2-4698, повернув матеріали до Ліквідаційної управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, вказавши, що відповідно до Порядку № 850 відсутні підстави для  призначення позивачу одноразової грошової допомоги.
Вважаючи протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України  у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ груп інвалідності, позивач звернувся з позовом до суду.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року у справі справа № 580/96/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України, оформлену листом № 15/2-4698 від 10.12.2019, щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015.
Зобов`язано ліквідаційну комісію управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України заяву ОСОБА_1 з доданими документами та висновок щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги.
Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути документи ОСОБА_1 про призначення і виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням ІІ групи інвалідності і прийняти рішення відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" та п.9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду № 580/96/20 від 14.08.2020 року ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області підготовлено висновок від 28 вересня  2020 року *(а.с.27) про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію" № 565-Х1І від 20 грудня 1990 року, який складений на підставі матеріалів працівника міліції ОСОБА_1 у відповідності з п.3.2. Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ № 850 та нараховано одноразову грошову допомогу в розмірі 384120,00 грн.
Проте, директором ДФОП МВС України С. Шевніним 09 листопада 2020 року зазначений висновок не було погоджено та  зазначено про відмову у його затвердженні.
Листом Управління МВС України в Черкаській області від 26 листопада 2020 року №З-264 ОСОБА_1 було повідомлено про  відмову в затвердженні висновку  про призначення одноразової допомоги з тих підстав, що позивач як прапорщик внутрішньої служби, належав до категорії осіб рядового і начальницького складу державної пожежної охорони, проходив службу та був звільнений відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьтким складом ОВС, щзатвердженого постановою КМ України №114 від 29.07.1991 року, а згідно п. 25 цього положення особи рядового і начальницького складу підлягають обов`язковому страхуванню за рахунок коштів державного бюджету, а також коштів, що надходять з Міністерств і відомств згідно з договорами, укладеними між ними та ОВС. Виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку з цим Положенням не передбачена.
Разом з тим, виплата одноразової грошової допомоги у разі захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу Державної пожежної охорони передбачена ст. 23 Закону України "Про пожежну безпеку". 
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На час звернення позивача за отриманням одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону № 565-XII та Порядку № 850 (набрав чинності з 31.10.2015) пунктом 5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закону № 580-VIII) визнано таким, що повністю втратив чинність Закон № 565-XII.
Однак, за змістом пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VIII.
До набрання чинності Законом № 580-VIII, тобто до 07.11.2015, право та порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано статтею 23 Закону № 565-ХІІ та Порядком № 850, відповідно.
Відповідно до статті 23 Закону № 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
На реалізацію вимог статті 23 Закону № 565-XII Кабінет Міністрів України ухвалив постанову від 21.10.2015 № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, якою затвердив Порядок № 850, який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
Підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 850 також визначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Перелік документів, які необхідно подати працівнику міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, визначений у пункті 7 вказаного Порядку.
Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС України в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги (пункту 8 Порядку № 850).
Згідно із пунктом 9 Порядку № 850 МВС України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.
За правилами пункту 10 Порядку № 850 грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС України рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС України.
Таким чином, на час виникнення спірних відносин за позивачем як колишнім працівником органів внутрішніх справ, у зв`язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності, право на отримання одноразової грошової допомоги зберігалось згідно із пунктом 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII.
Отже, саме Міністерство внутрішніх справ України вирішує питання про виплату одноразової грошової допомоги на підставі документів, направлених керівником органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції.
Доводи відповідачів про те, що позивач  не  був працівником міліції, оскільки проходив службу та був звільнений  з посади  командира СДПЧ-1 м. Черкаси Придніпровського району зі спеціальним званням  прапорщик внутрішньої служби, а тому Закон України «Про міліцію» та Порядок №850 на нього не розповсюджується, колегія суддsв вважає помилкомими.
Як убачається з трудової книжки на ім`я позивача, останній з 1982 по 2002 роки проходив службу в ОВС, а отже на нього  розповсюджується вищезазначені норми Закону та Порядку, в тому числі визначені відповідним Законом і Порядком пільги і соціальні виплати.
Як убачається із довідки до акта огляду медикосоціальною екпертною комісією, 2 група інвалідності позивачу була встановлена 28.08.2019 року, а отже на позивача розповсюджується дія Порядку №850.
При цьому, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції щодо процедури, умов, розмірів, а також строків, визначає Порядок № 850.
Разом з цим, відповідно до пункту 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Колегія суддів зазначає, що за своєю суттю одноразова грошова допомога є одноразовою виплатою, гарантованою державою у зв`язку із, зокрема, встановленням інвалідності працівникові міліції, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.
При цьому, право на отримання грошової допомоги та право отримання допомоги в більшому розмірі (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) у зв`язку із виникненням обставин, з якими законодавець пов`язує збільшення її розміру, є різними правовими поняттями.
Отже, процедура перегляду розміру вже призначеної та виплаченої одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною обставин, наданням нових документів, передбачає виплату лише різниці між виплаченою та нарахованою сумою у зв`язку із встановленням згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи чи іншої причини інвалідності або більшого відсотку втрати працездатності під час повторного огляду. Визначення у такій процедурі строків є важливим для правового регулювання таких відносин, оскільки за загальним правилом суб`єктивні права та юридичні обов`язки їхніх учасників виникають, розвиваються та припиняються у певний час. Строки дисциплінують учасників правових зв`язків, забезпечують чіткість і визначеність у правах та обов`язках суб`єктів.
Положеннями статті 23 Закону № 565-XII, які втратили чинність із набранням чинності Законом № 580-VII не було передбачено права працівника органів внутрішніх справ на виплату одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми у зв`язку із підвищенням групи чи визначенням іншої причини інвалідності або збільшенням відсотку втрати працездатності під час повторного огляду МСЕК.
Такий механізм визначений лише Порядком № 850, пункт 4 якого визначає умови, коли здійснюється виплата допомоги та передбачає дворічний строк, протягом якого зміна групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми.
Отже, на думку колегії суддів, оскільки положення Закону № 565-XII втратили чинність, а за колишніми працівниками міліції збереглося лише право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, зокрема у зв`язку із встановленням інвалідності за певних обставин, яке може бути реалізовано через механізм, визначений Порядком № 850, то до відносин, які виникли у цій справі слід застосувати строк, обмежений положеннями пункту 4 вказаного Порядку двома роками, який обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності.
При цьому, вказані положення пункту 4 Порядку № 850 встановлюють обмеження дворічним строком не лише для зміни групи інвалідності або ступеня втрати працездатності, а також і для зміни причини інвалідності.
Головним питанням у даному спорі є законність відмови  МВС України у затвердженні висновку про проведення виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням у 2019 році 2 групи інвалідності.
Як вже зазначено колегією суддів, МВС України, відмовляючи у затвердженні  висновку про виплату одноразової грошової допомоги від 09 листопада 2020 року у листі від 26 листопада 2020 року, направленого позивачу, вказало, що в матеріалах, надісланих позивачем, мають місце невідповідності, що унеможливлює призначити таку допомогу, зокрема і те, що позивач   звільнений  зі служби з посади прапорщика внутрішньої служби, тобто належав до категорії осіб рядового і начальницького складу державної пожежної охорони та проходив службу і був звільнений зі служби з ОВС на  підставі Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС, затвердженого постановою КМУ №114 від 29.07.1991 року, п.25 якого передбачено, що особи рядового і начальницького складу  підлягають обов`язковому державному страхуванню. Виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю не передбачена. Окрім того, виплата одноразової грошової допомоги у разі  інвалідності осіб рядового і начальницького складу державної пожежної охорони  була передбачена ст 23 Закону «Про пожежну безпеку», який втратив чинність у 2013 році.
Колегія суддів, з огляду на вищевикладені доводи, приходить до висновку, що відмова МВС України у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю 2 групи є законною, незважаючи на недоліки мотивування самого рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки позивач не має права на отримання такої одноразової грошової допомоги.
При цьому зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача не призведе до ефективного захисту порушеного права, оскільки відповідач усуне недолік щодо форми рішення та його вмотивованості, а по суті рішення залишиться незмінним.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем МВС України вже приймалось відповідне рішення, яким не було затверджено висновок про виплату грошової допомоги позивачу за рішенням суду, відповідно до якого було зобов`язано відповідача повторно розглянути  заяву та прийняти  відповідне рішення згідно Закону України «Про міліцію» та Порядку №850. 
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відмова МВС України у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку із встановлення ІІ групи інвалідності є правомірною. Відтак позовні вимоги є необґрунтованими. Відповідно, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 слід скасувати та ухвалити нове рішення  про відмову у задоволенні позовних вимог
Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Згідно з ч.1 ст. 317 КАС України  підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права.
З оглядну на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийнято рішення з помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому таке рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України задовольнити.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України,  ліквідаційної комісії Головного упрвління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Костюк Л.О.

                                                                                                    Кобаль М.І.