Постанова 
Іменем України 
10 червня 2021 року
м. Київ
справа № 520/14951/19
провадження № 61-841св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,               
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
третя особа - орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду в складі колегії суддів: Гірняк Л. А.,                   Сегеди С. М., Комлевої О. С. від 14 грудня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідачів, у якому з урахуванням уточнень просили виселити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з житлової кімнати 3-3 площею 15,4 кв.м. (літ. «А») будинку АДРЕСА_1 .
Свої вимоги позивачі мотивували тим, що в спільній частковій власності їм належить будинок АДРЕСА_1 . В частині будинку, що належить їм, проживає сім`я ОСОБА_3   4-х чоловік, які займають приміщення 3-3 житлова кімната площею 15,4 кв.м. літ. «А», 3-1 кухня 9,9 кв.м., 3-2 житлову кімнату 9,1 кв.м. (літ. «А»-1), 3-4 веранду 6,6 кв.м. (літ. «а-4»). Відповідачі порушують право власності позивачів, здійснюють дії щодо пошкодження їх майна.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2019 року позов задоволено. Виселено ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,                    ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з житлової кімнати 3-3 площею 15,4 кв.м. (літ. «А») у будинку АДРЕСА_1 .
Задовольняючи позовні вимоги та виселяючи ОСОБА_3 ,                  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з будинку АДРЕСА_1 з житлової кімнати 3-3 площею                  15,4 кв.м. (літ. А), місцевий суд виходив з вимог часини третьої статті 116 ЖК України посилаючись на те, що у відповідачів відсутні правові підстави для проживання у цій житловій кімнаті. При цьому зазначив, що суд не вирішує питання про їх виселення з цього домоволодіння, оскільки предметом спору є одна належна позивачам житлова кімната, яку безпідставно займають відповідачі.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2019 року скасовано та прийнято нову постанову про відмову в позові.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що оскільки відповідачі тривалий час та постійно проживають у житловій кімнаті 3-3 площею 15,4 кв.м. (літ. «А») будинку АДРЕСА_1 , а тому незалежно від того, що їх виселення стосується не всього будинку, а лише спірної кімнати, є достатньою підставою для того, щоб вважати спірну квартиру житлом відповідачів в розумінні статті 8 Конвенції.
Аргументи учасників справи
Узагальнені доводи вимог касаційної скарги
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою  на постанову Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року, у якій просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
Підставою касаційного оскарження постанови апеляційного суду заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права,  а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 31 липня  2020 року в справі № 569/14297/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). 
Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу
У березні 2021 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулися через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із відзивом на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому заявники просять закрити касаційне провадження. Зазначає, що постанова апеляційного суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Ухвалою Верховного Суду від 24 лютого 2021 року відкрито провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу № 520/14951/19 з Київського районного суду м. Одеси.
Зазначена справа надійшла до Верховного Суду.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
ОСОБА_1 була власником усього домоволодіння АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право власності № 344 від 14 лютого 2002 року.
03 квітня 2002 року ОСОБА_1 подарувала 3/4 частини зазначеного домоволодіння своєму сину ОСОБА_2 
05 квітня 2006 року апеляційним судом Одеської області визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частину вищевказаного домоволодіння в порядку спадкування.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2014 рок позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування на приміщення, які складаються з: 3-1 - кухня 9,9 кв.м., 3-2 - жтлова кімната 9,1 кв.м. («а-1»), 3-4 - веранда 6,6 кв.м. («а-4») у розмірі 1/6 частини, що складає 4,27 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
З виписки домової книги про склад сім`ї № 1253, ОСОБА_3 ,                 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та її малолітня донька ОСОБА_6 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .
Установлено, що між сторонами склався порядок користування спірними приміщеннями та відповідачі постійно, тривалий час проживають в житловій кімнаті 3-3 житловою площею 15,4 кв.м. літ. А будинку АДРЕСА_1 .
Спір виник з приводу користування відповідачами житловою кімнатою                3-3 площею 15,4 кв. м. в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки на думку позивачів відповідачі безпідставно нею користуються.
2.Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня                      2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою,  третьою статті 411 цього Кодексу.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Вбачається та встановлено судами, що сторони по справі є співвласниками спірного житлового будинку.
Згідно зі статтею 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Установлено судом, що сторонам по справі на праві спільної часткової власності належить будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , частки в якому між співвласниками в натурі не виділено, у зв`язку з чим апеляційний суд правильно вважав, що право на користування окремим приміщенням не може бути визнано порушеним.
Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновком суду стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.
Висновки судів попередніх інстанцій не суперечать правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові, що зазначена заявником у касаційній скарзі.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Одеського апеляційного суду від 14 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                               М. Є. Червинська
                                                                                                       С. Ю. Бурлаков
                                                                                                        В. М. Коротун