Справа № 461/9192/20                                        Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д. 
Провадження № 33/811/231/21                                Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        14 квітня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі ОСОБА_1 та представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 24 грудня 2020 року, 
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 238 579,65 (двісті тридцять вісім тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять гривень) 65 коп. та конфіскації в дохід держави товару, вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил № 1938/20900/20 від 29 вересня 2020 року.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати за зберігання вилучених товарів на складі митниці у розмірі 119 грн. 08 коп.
Згідно постанови, 29 вересня 2020 року близько 12 год. 59 хв. в зону митного контролю митного поста «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби заїхав транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Sprinter 313CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який прямував з Республіки Польща в Україну. У вказаному транспортному засобі як водій слідував громадянин України ОСОБА_1 .
Під час проведення візуального огляду даного автомобіля виникла підозра щодо наявності в ньому товарів та предметів які є обов`язкові для письмового декларування і товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України.
Для здійснення митного оформлення гр. України ОСОБА_1 подав митну декларацію, в якій зазначив, що здійснює перевезення Газонокосилки Б/В 28 кг., 40 Євро, особистих речей, Т.В б/у Samsung 10 кг., 100 Євро.
Після завірення декларацій штампом «Під митним контролем № 368», під час проведення митного огляду транспортного засобу, в багажному відділенні транспортного засобу (без ознак приховування) було виявлено незадекларований жодним пасажиром за встановленою формою товар, а саме:
- Мобільні телефони нові ТЗ «Apple», Iphone 11 Pro Max, Gold, 64GB в упаковці виробника ІМЕІ ( НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ) - 3 штуки;
- Мобільні телефони нові ТЗ «Apple», Iphone 11 Pro Max, Space Gray, 64GB в упаковці виробника ІМЕІ ( НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ) - 3 штуки;
- Ноутбуки нові ТМ «Huawei» Mate Book в упаковці виробника серійний номер (DDUPM20723000542, DDUPM20723001426) - 2 штуки;
- Ігрова приставка нова ТМ «Sony» PS4 в упаковці виробника серійний номер (Р-27452573-Н) - 1 штука.
Про наявність зазначеного товару гр. України ОСОБА_1 в процесі декларування та усного опитування не заявив, у митній декларації не вказав.
Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковано за ст.472 МК України.
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Галицького районного суду м Львова від 24.12.2020 року у справі про притягнення його до відповідальності за ст.472 МК України, а провадження у даній справі закрити.
Звертає увагу суду, що не був присутнім під час розгляду даної адміністративної справи, так як хворів, про що подав відповідне клопотання.
Згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень йому стало відомо про те, що 24.12.2020 було оголошено вступну і резолютивну частину оскаржуваної постанови.
Згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень відомо, що повний текст постанови був оприлюднений 14.01.2021. Саме з інформаційного масиву Єдиного державного реєстру судових рішень йому стало відомо про суть прийнятої постанови, що ним оскаржується.
До теперішнього часу копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності від 24.12.2020 не отримав.
Вважає, що його безпідставно було притягнуто до адміністративної відповідальності з наступних підстав.
Суддя місцевого суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст.278 КУпАП серед інших питань має вирішиш питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.
В протоколі про порушення митних правил №1938/20900/20 від 29 вересня 2020 року, всупереч вимогам ч. 2 ст. 494 МК України: не вказані свідки, присутність яких, є обов`язковою при складанні протоколу; йому, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було роз`яснено працівниками митного органу права при складанні протоколу та не запропонована можливість припинення провадження шляхом компромісу.
Оскільки протокол про порушення митних правил № 1938/20900/20 складений з істотними упущеннями і з недотриманням вимог передбачених ч. 2 ст.294 МК України, а отже не може визнаватись належним і допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, адже достовірно не встановлює винну у переміщенні через митний кордон товарів.
Крім того, у справі постановою про призначення експертизи від 05.10.2020 було призначено товарознавчу експертизу, а її проведення доручено спеціалізованій лабораторії з питань експертних досліджень Держмитслужби. Перед експертом було поставлене єдине питання про вартість товару. З висновку експерта не вбачається, чи уповноважена експерт на проведення товарознавчого дослідження та оцінку.
У вступній частині висновку експерта, зокрема, зазначається попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України. Однак у вступній частині висновку експерта, наявному в матеріалах справи, цього не зазначено.?
Згідно з п. 4.15. Інструкції, в дослідницькій частині висновку експерта описуються процес дослідження та його результати, а також дається обґрунтування висновків з поставлених питань.
Дослідницька частина повинна включати, між іншим, відомості про стан об' єктів дослідження, застосовані методи (методики) дослідження, умови їх застосовування, експертну оцінку результатів дослідження.
Натомість експерт обмежилась вказівкою на порівняльний підхід, який передбачає аналіз цін продажу та пропонування товарів з відповідним коригуванням відмінностей між об`єктами. Інформація про вартість ідентичних товарів була нею отримана з мережі Інтернет, а саме нібито з перелічених нею сайтів. Однак, дані твердження експерта не підтверджені реальним аналізом вартості товарів, які були предметом експертного дослідження, із вартістю аналогічних товарів на вказаних нею інтернет сайтах.
Враховуючи, що висновок експерта наданий без його належного обґрунтування є суперечливим та таким, що викликає сумніви у його правильності, а отже не відповідає вимогам інструкції, містить суттєві недоліки у вступній та дослідницькій частинах, а тому не може братись судом до уваги так як судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Так, згідно даних ЄДРПОУ, видом основної економічної діяльності Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України є державне управління загального характеру, до якого, відповідно до Коду КВЕД 84.11, не відноситься діяльність щодо проведення експертиз.
Вважає, що судом не доведено поза розумним сумнівами його винність у вчиненому адміністративному правопорушенні, що виключає притягнення його до відповідальності.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, виступ представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю. на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав. 
Згідно з ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги Закону суддею першої інстанції в повному обсязі дотримані.
Наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст.472 МК України підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення №1938/20900/20 від 29.09.2020 (а.с.1-5), митною декларацією (а.с.8); актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (а.с14); поясненням ОСОБА_1 (а.с.15); описом виявлених предметів від 29.09.2020 (а.с.21); висновком №1420003301-0861 від 23.10.2020 щодо встановлення вартості товарів, та іншими матеріалами справи.
Так, диспозиція ст.472 МК України передбачає відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Зокрема, згідно з протоколом про порушення митних правил від 29 вересня 2020 року №1938/209000/20, 29 вересня 2020 року близько 12 год. 59 хв. в зону митного контролю митного поста «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби заїхав транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Sprinter 313CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який прямував з Республіки Польща в Україну. У вказаному транспортному засобі як водій слідував громадянин України ОСОБА_1 . Під час проведення візуального огляду даного автомобіля виникла підозра щодо наявності в ньому товарів та предметів які є обов`язкові для письмового декларування і товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України. Для здійснення митного оформлення гр. України ОСОБА_1 подав митну декларацію, в якій зазначив, що здійснює перевезення Газонокосилки Б/В 28 кг., 40 Євро, особистих речей, Т.В б/у Samsung 10 кг., 100 Євро.
Після завірення декларацій штампом «Під митним контролем № 368», під час проведення митного огляду транспортного засобу, в багажному відділенні транспортного засобу (без ознак приховування) було виявлено незадекларований жодним пасажиром за встановленою формою товар, а саме: мобільні телефони нові ТЗ «Apple», Iphone 11 Pro Max, Gold, 64GB в упаковці виробника ІМЕІ ( НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ) - 3 штуки; мобільні телефони нові ТЗ «Apple», Iphone 11 Pro Max, Space Gray, 64GB в упаковці виробника ІМЕІ ( НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ) - 3 штуки; ноутбуки нові ТМ «Huawei» Mate Book в упаковці виробника серійний номер (DDUPM20723000542, DDUPM20723001426) - 2 штуки; ігрова приставка нова ТМ «Sony» PS4 в упаковці виробника серійний номер (Р-27452573-Н) - 1 штука.
Про наявність зазначеного товару гр. України ОСОБА_1 в процесі декларування та усного опитування не заявив, у митній декларації не вказав, не вказали таких даних і пасажири автомобіля, що перетинали кордон України разом із ОСОБА_1 .
Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковано за ст.472 МК України. Відповідно до висновку спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 23.10.2020 №1420003301-0861, загальна вартість товару становить 238 579,65 грн.
Таким чином, ОСОБА_1 , вчинив дії направлені на переміщення через митний кордон України вищевказаних товарів, шляхом їх недекларування, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про кількість, найменування та вартість товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню.
Щодо доводів апеляційної скарги в тій частині, що у протоколі не вказано свідків, які були при складенні такого документу, то апеляційний суд вважає такі безпідставними, оскільки згідно вимог ч.2 ст.494 МК України, протокол про порушення митних правил повинен містити прізвища та адреси свідків лише в тому випадку, якщо вони були присутні. Однак таких свідків в даному випадку не було, тому і митний орган не вказував про їх наявність у протоколі. 
Поряд з цим, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо визначення вартості товару, який визначено відповідно до вимог законодавства, виходячи з їх дійсної вартості в Україні, оскільки ОСОБА_1 не надав митному органу та суду інші документи, на підтвердження вартості вилучених у нього митним органом товарів. 
При цьому, представник митного органу в судовому засіданні апеляційного суду надав копію Свідоцтва №211 про надання права на самостійне проведення досліджень (аналізів, експертиз) Кучинській Ванді Віталіївні, яка склала відповідний висновок, що в свою чергу спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині. 
Відтак, суддя першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.
Апеляційний суд вважає непідтвердженими доводи апеляційної скарги в цілому, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Відповідно до положень статтей 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги ОСОБА_1 і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
постановив:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м.Львова від 24 грудня 2020 року.
Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 24 грудня 2020 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України - залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення. 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                              Партика І.В.