Номер провадження: 22-ц/813/4638/21 
Номер справи місцевого суду: 521/12661/18
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І. А.
Доповідач Цюра Т. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: 
Головуючого: Цюри Т.В.,
Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,
За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 липня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до державного реєстратора Одеської філії комунального підприємства «Реєстрації нерухомості» Тихонової Альони Станіславівни, комунальне підприємство «Реєстрації нерухомості», третя особа – ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора 
В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року, ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до Державного реєстратора Одеської філії комунального підприємства «Реєстрації нерухомості» Тихонової Альони Станіславівни, Комунальнеого підприємства «Реєстрації нерухомості», третя особа – ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора. 
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до державного реєстратора Одеської філії комунального підприємства «Реєстрації нерухомості» Тихонової Альони Станіславівни (місце роботи: 65082, м. Одеса, вул. Дворянська, 14), комунальне підприємство «Реєстрації нерухомості» (місцезнаходження: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Святопетрівське, вул. Володимирська, буд. 2Б), третя особа – ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора – задоволено частково.
Рішення державного реєстратора Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Тихонової Альони Станіславівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.05.2018 (індексний номер 41359503) – скасовано.
Скасовано та вилучено запис №26391368, зареєстрований 25.05.2018 державним реєстратором Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Тихоновою Альоною Станіславівною про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 .
Стягнуто з державного реєстратора Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Тихонової Альони Станіславівни (місце роботи: 65082, м. Одеса, вул. Дворянська, 14) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Іллічівським РВОМУ УМВС України в Одеській області від 27 грудня 1997 року, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) суму сплаченого судового збору в 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
В іншій частині позовних вимог – відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 подала до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить суд рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 липня 2019 року – скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі. 
У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_3 , посилаючись на її необґрунтованість, просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 липня 2019 року – залишити без змін (Том ІІ: а.с. 93-100). 
Від державного реєстратора Одеської філії комунального підприємства «Реєстрації нерухомості» Тихонової А.С. надійшли письмові пояснення до апеляційної скарги, у яких остання зазначає про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є вмотивованою, обєктивною та обґрунтованою, у зв`язку із чим просить суд її задовольнити (Том ІІ а.с.138-141). 
В судове засідання, призначене на 13.05.2021 року з`явився представник апелянта ОСОБА_1 – адвокат Караштефан О.В., інші учасники справи до суду не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність не з`явившихся учасників справи, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.
Заслухавши пояснення осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом ч.ч. 1, 4  ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.
Так, судом першої інстанції встановлено, що 05 червня 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сободаш З.П.
У встановленому законом порядку право власності ОСОБА_1 було зареєстровано у КП «Одеське МЕТІ та РОН» в книзі 406 пр. на сторінці 138-р33 за реєстровим №5779.
У серпні 2006 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сободаш З.П., від 06.05.2001 року недійсним.
У свою чергу ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю, виселення та вселення.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Виселено з квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 без надання іншого жилого приміщення. Вселено ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_3 .
Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 18 червня 2015 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2014 року скасовано. Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним задоволено. Визнано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , укладений 05 червня 2001 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сободаш З.П., між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 недійсним. Скасовано державну реєстрацію за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , укладеним 05 червня 2001 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сободаш З.П. між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , в КП «ОМБТІ та РОН» за №406 пр-стр 138-р.№33. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Після скасування рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2014 року, ОСОБА_3 звернулась до державного реєстратора Одеського міського управління юстиції Кравця Олександра Володимировича, який на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_6 Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області , індексний номер 25143543 від 08.10.2015, зареєстрував за ОСОБА_3 право власності на АДРЕСА_3 .
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 лютого 2016 року рішення Апеляційного суду Одеської області від 18 червня 2015 року скасовано, та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 20 липня 2016 року, копія якої додається, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2014 року залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 листопада 2017 року, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 20 липня 2016 року залишено без змін.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_3 , районний суд виходив з того, що державним реєстратором Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Тихоновою Альоною Станіславівною проведено реєстрацію права власності за ксерокопіями документів, що суперечить нормам діючого законодавства, яке регулює правовідносини у сфері державної реєстрації прав, у звязку із чим суд вважав, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41359503 від 31.05.2018 о 09:58:29, прийняте державним реєстратором Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Тихоновою Альоною Станіславівною слід скасувати.
Проте апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного. 
Так, відповідно до п. п. 1, 9 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Статтею 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у редакції чинній на момент реєстрації права власності за ОСОБА_1 , передбачено порядок реєстрації права власності на підставі рішення суду.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 31-1 вищезазначеного Закону - реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.
Згідно з п.п. 1, 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» - до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника.
Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обов`язково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2014 року, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 20 липня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 листопада 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним залишено без задоволення, зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та вселення задоволено частково, а саме: виселено з кв. АДРЕСА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 без надання іншого житлового приміщення; вселено ОСОБА_1 у квартиру кв. АДРЕСА_3 , у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Відповідно до ч.4, ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.
На підставі вищевказаних судових рішень, 25.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Тихонової А.С. із заявою про державну реєстрацію права власності.
31.05.2018 року державним реєстратором Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Тихоновою Альоною Станіславівною проведено реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_3 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.06.2018 №127432964 (запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень №26391368, зареєстрований 25.05.2018 о 15:46:41).
Проте, в оскаржуваному рішенні, судом першої інстанції зазначено, що ним досліджено матеріали справи та встановлено, що державним реєстратором Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Тихоновою А.С. проведено реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_3 за ксерокопіями документів, що в свою чергу суперечить нормам діючого законодавства, яка регулює правовідносини у сфері державної реєстрації прав. 
У доводах апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що позовні вимоги ОСОБА_3 є необгрунтованими, з огляду на те, що оскільки предметом у даній цивільній справі було скасування рішення державного реєстратора, а підставоюпозову ОСОБА_3 було зазначено те, що нібито державним реєстратором        Одеської        філії комунального підприємства        «Реєстрація нерухомості» Тихоновою А.С., проведено реєстрацію права власностіза ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ксерокопіями документів, тому ОСОБА_3 мало б бути заявлено клопотання про витребування цієї реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна, а саме на квартиру АДРЕСА_4 , оскільки саме лише після безпосереднього дослідження матеріалів реєстраційної справи на вищезазначений об`єкт нерухомого майна можна встановити чи дійсно реєстрація права власності за ОСОБА_1 була проведена всупереч нормам діючого законодавства та чи підлягає позов задоволенню.
Ретельно дослідивши та перевіршивши матеріали справи, апеляційним судом встановлено, що в матеріалах даної цивільної справи №521/12661/18 відсутня копія реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна, а саме на квартиру АДРЕСА_4 . Більш того, як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи у суді першої інстанції ані позивачем ані будь-якою іншою особою клопотання про її витребування також не заявлялось. 
Так, відповідно доч.ч.1-4 ст.12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які аона посилається як на підставу своїх вимогабо заперечень, крім випадків, встановлених зим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи їевчиненням нею процесуальних дій. 
Згідно з ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимогабо заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Приписами частин 1-2, 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що реєстраційна справа Формується у паперовій та електронній формі після відкриття розділу на об`єкт нерухомого майна у Державному реєстрі прав та внесення до нього відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав та зберігається протягом всього часу існування об`єкта.
Реєстраційній справі присвоюється реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна.
Реєстраційна справа включає документиу паперовій та електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії,а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.
Документи, на підставі яких проведено реєстраційні діїта які підлягають поверненню заявнику, зберігаються у реєстраційній справі у формі електронних копій документів, виготовлених шляхом сканування під час проведення реєстраційних дій.
Витребування (вилучення) реєстраційних справ або документів із них здійснюється виключно за рішенням суду.
Отже, позивач ОСОБА_3 при розгляді справи у суді першої інстанції не довела, що реєстрація права власності за ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_4 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно була проведена за ксерокопіями документів, а судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, у звязку із чим рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 24 липня 2019 року підлягає скасуванню, оскільки винесено грунтуючись лише на припущенях сторони позивача. 
Крім того, у своїх поясненнях до апеляційної скарги, державний реєстратор Одеської філії комунального підприємства «Реєстрації нерухомості» Тихонова А.С. детально зазначила із посиланням на вілдповідні норми Законів України про порядок проведення державної реєстрації права власності та зазначила, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_1 було прийнято відповідно до вимог чинного законодавства України. 
При цьому, слід також зазначити, що одним із доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 є те, що судом першої інстанції при розгляді справи були порушені норми ст. 229 ЦПК України, зокрема судом була пропущена стадія дослідження доказів, що підтверджується протоколом судового засідання від 24.07.2019р., з якого вбачається, що жоден доказ, який знаходиться в матеріалах справи, судом першої інстанції досліджений не був, що також зафіксовано диском технічного звукозапису судового засідання. 
З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 19 червня 2019 року по справі № 824/1751/14-а зробила висновок, щодо належного складу сторін у спорах про державну реєстрацію права власності.
Верховний Суд зазначив, що належним відповідачем у наведеному спорі має бути особа, реєстрацію речового права якого оскаржує позивач.
В даній справі відповідачами по справі зазначені державний реєстратор та комунальне підприємство «Реєстрації нерухомості», а не титульний власник майна. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора як відповідача у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.
Таким чином ОСОБА_1 повинен бути відповідачем у даній справі, оскільки саме відносно нього було здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме на квартиру.
Крім того, Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному законом. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
При цьому, апеляційний суд позбавлений можливості самостійно залучати належного відповідача на стадії апеляційного провадження.
Таким чином, розгляд справи з неналежним відповідачем або за відсутності всіх належних відповідачів позбавляє суд можливості зробити висновок щодо обґрунтованості або необґрунтованості позовних вимог по суті.
Отже, неналежне визначення сторін у позові є самостійною підставою для відмови у позові.
Відповідна правова позиція викладена Верховним судом у постанові від14 листопада 2019 року у справі № 307/2201/15-ц.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних ОСОБА_3 .
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно із ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 – задовольнити. 
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 липня 2019 року – скасувати. 
Прийняти постанову. 
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до державного реєстратора Одеської філії комунального підприємства «Реєстрації нерухомості» Тихонової Альони Станіславівни, комунальне підприємство «Реєстрації нерухомості», третя особа – ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора – відмовити. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 24.05.2021 року.

Головуючий                                                                Т.В. Цюра

Судді:                                                                 Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда