П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/3028/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сало П.І.   
Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
09 червня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Драчук Т. О. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради в особі Управління соціального захисту населення (Правобережне) про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
в липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління соціального захисту населення (Правобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення відповідача у формі листа-повідомлення від 22.05.2020 за вих. № 08-00-008-24358 про повернення позивачкою надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії за період з травня 2018 року по лютий 2020 року в сумі 26465,41 грн.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.09.2020 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню.
Апеляційний розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до норм ст.311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції, 31.08.2018 ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту (Правобережне) із заявою при призначення (поновлення) житлової субсидії з 01.05.2018. До заяви позивачка додала декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії.
На підставі вказаних документів позивачці було призначено житлову субсидію з травня 2018 року, яку позивачка отримувала до лютого 2020 року.
Листом від 22.05.2020 за вих. № 08-00-008-24358 відповідач повідомив позивачку, що внаслідок подання (неподання) нею недостовірної інформації, позивачці необхідно повернути надміру перераховану (виплачену) житлову субсидію за період з травня 2018 року по лютий 2020 року в сумі 26465,41 грн на рахунки Міністерства соціальної політики України та Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради. 
Водночас зазначене рішення відповідач прийняв у зв`язку з неподання позивачкою під час вирішення питання про призначення субсидії інформації про наявність у власності транспортного засобу (причіпу) 2016 року виготовлення.
Позивач вважає вказане рішення протиправним, а тому звернулася до адміністративного суду з цим позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується факт зазначення позивачем у декларації недостовірних даних, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію і є законодавчо визначеною підставою для припинення субсидії.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пункту 2 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1995 (в редакції, чинній на час призначення житлової субсидії ОСОБА_1 ), право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках). 
Приписами статті 13 Положення № 848 визначено, що для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання):
1) заяву про призначення житлової субсидії за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - заява);
2) декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація);
3) довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;
4) договір найму (оренди) житла (у разі наявності).
Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.
Як встановлено судом, 31.08.2018 позивач звернулася до Управління соціального захисту населення (Правобережне) із заявою при призначення житлової субсидії з 01.05.2018, додавши до заяви декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії встановленої форми, у Розділі ІV якої «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку і з дати випуску яких минуло менше ніж 5 років (крім мопеда), що перебувають у власності або володінні осіб, які входять до складу домогосподарства, а також членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання)», зазначила, що транспортні засоби відсутні, як у неї так і у чоловіка.
Однак, згідно матеріалів справи, у володінні чоловіка позивача ОСОБА_2 перебуває причіп 2016 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 16.08.2016.
Підпунктом 2 пункту 6 Положення № 848 передбачено, що житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства має у своєму володінні транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації і з дати випуску якого минуло менше п`яти років (крім мопеда).
Згідно з пунктом 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (в редакції, чинній на момент призначення житлової субсидії ОСОБА_1 ), причіп це транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски.
Отже, на дату звернення позивачки з заявою про призначення житлової субсидії від 31.08.2018 та заповненням у зв`язку з цим декларації про доходи і витрати осіб за формою, встановленою Мінсоцполітики, у власності члена сім`ї позивачки (чоловіка) був зареєстрований транспортний засіб (причіп), з дати випуску якого минуло менше п`яти років.
Відтак ця інформація про цей транспортний засіб підлягала внесенню до декларації, оскільки безпосередньо впливала на можливість призначення житлової субсидії.
З огляду на вказані положення законодавства суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості доводів ОСОБА_1 про те, що форма декларації не передбачає можливість декларування причіпа. 
Розділ IV декларації має назву "Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають перебувають у власності або володінні особи, які входять до складу домогосподарства, а також членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства, незалежно від реєстрації їх місця проживання (фактичного місця проживання), і з дати випуску яких минуло менше п`яти років (крім мопеда)" та містить необхідні поля, що дозволяють зазначити, в тому числі вручну, як правильну назву транспортного засобу, так і інші відомості про нього (державний номерний знак, рік випуску тощо).  
Втім, як видно з тексту декларації позивача від 31.08.2018, зазначена інформація не відображена. В той же час, це свідчить про зазначення недостовірних даних, що безпосередньо вплинуло на призначення житлової субсидії.
У відповідності до вимог пункту 22 Положення № 848 за рішенням комісії надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителів, об`єднання, виконавців комунальних послуг у разі, коли у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію.
Надання житлової субсидії у зазначеному випадку припиняється з місяця, наступного за місяцем, в якому його виявлено.
Тобто факт виявлення комісією зазначення громадянином у декларації про майно і доходи осіб, які звертаються за призначенням житлової субсидії, недостовірних даних, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію, є законодавчо визначеною підставою для припинення надання раніше призначеної субсидії.
В цьому контексті суд враховує, що наявність у власності особи, яка звертається за призначенням субсидії, або члена її сім`ї зареєстрованого транспортного засобу, з дати випуску якого минуло менше п`яти років, безпосередньо впливає на право цієї особи на отримання житлової субсидії, адже в такому разі субсидія не призначається, про що було зазначено вище.
Аналізуючи наведену норму законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Положенням прямо передбачено припинення надання субсидії (вже після її призначення) у випадку зазначення громадянином у заяві та/або декларації недостовірних даних. Таким чином з метою перевірки вказаних у заяві та/або декларації даних, Управління має право здійснювати відповідні заходи, зокрема, направляти запити про надання інформації. При цьому з наведеної норми не вбачається, що Управління обмежено в часі для здійснення перевірок достовірності вказаних заявником даних.
Як видно з матеріалів справи, підставою для направлення позивачці повідомлення від 22.05.2020 № 08-00-008-24358 стало виявлення відповідачем недостовірності інформації, що була надана позивачкою при вирішенні питання про призначення (поновлення) субсидії, а саме те, що в декларації про майно і доходи осіб, які звернулися за призначенням субсидії не зазначена інформація про зареєстрований транспортний засіб (причіп), який перебуває у власності чоловіка позивачки і з дати випуску якого минуло менше п`яти років.
При цьому судом встановлено, що прийняттю відповідного рішення передувало проведення відповідачем перевірки правильності та повноти інформації, поданої позивачкою для призначення субсидії. Така перевірка була здійснена у зв`язку з розрахунком  житлової субсидії на наступний сезон.
Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що Управління діяло в межах наданих законом повноважень, здійснюючи відповідну перевірку. 
Доводи апелянта про те, що вищевказаний причіп був подарований чоловікові, колегія суддів відхиляє, оскільки з урахуванням чинного нормативно-правового регулювання підставою для не призначення житлової субсидії є сам факт набуття у власність майна певної вартості (що перевищує 50 тис.гривень), без визначення його впливу на розмір доходу громадянина.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт зазначення позивачем у декларації недостовірних даних, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію і є законодавчо визначеною підставою для припинення субсидії, а тому судом не встановлено протиправності рішень та дій відповідача.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.
В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Ватаманюк Р.В.    Драчук Т. О.