ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/6029/20                                         Прізвище судді (суддів) першої інстанції: 
                                                                                                             Кульчицький С.О.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді          Костюк Л.О.;                    
суддів:                                Бужак Н.П., Кобаля М.І.;
за участю секретаря:      Несін К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Державного підприємства «Кам`янське лісове господарство» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від  23 лютого 2021 року ( розглянута у відкритому судовому засідання, м. Черкаси, дата складання повного тексту рішення - відсутня ) у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Кам`янське лісове господарство» до Кам`янського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2020 року, Державне підприємство «Кам`янське лісове господарство» (далі - позивач) звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Кам`янського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), в якому просить:
          - визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Кам`янського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Крупського Віктора Івановича від 23.09.2020 №62009996 про стягнення на користь Кам`янського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 18 892, 00 грн. виконавчого збору;
          - визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Кам`янського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білоконя Івана Петровича від 23.09.2020 №62007819 про стягнення на користь Кам`янського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 18892, 00 грн виконавчого збору;
          - визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Кам`янського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Крупського Віктора Івановича від 23.09.2020 №62009296 про стягнення на користь Кам`янського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 18 892, 00 грн. виконавчого збору;
          - визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Кам`янського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Крупського Віктора Івановича від 23.09.2020 №62009579 про стягнення на користь Кам`янського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 18 892, 00 грн виконавчого збору;
          - визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Кам`янського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білоконя Івана Петровича від 23.09.2020 №62009817 про стягнення на користь Кам`янського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 18 892, 00 грн. виконавчого збору.
Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначає, що постановами Кам`янського відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) протиправно стягнуто з Державного підприємства ««Кам`янське лісове господарство»« виконавчий збір у виконавчих провадженнях №62009996, №62007819, №62009296, №62009579, №62009817. Вважає, що рішення, які виконувались у примусовому порядку мають майновий характер, а тому державними виконавцями штучно завищено розмір виконавчого збору. Посилається на ту обставину, що в порушення абзацу 1 частини 4 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» постанови про стягнення виконавчого збору винесені з пропущенням строку. Представник позивача зазначає, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є вжиття заходів примусового виконання рішень, оскільки державними виконавцями була допущена бездіяльність щодо виконання рішень суду, підстави стягнення виконавчого збору відсутні. Вважає, що позивачем добровільно виконувалися рішення Господарського суду Черкаської області від 27.04.2018 та від 20.05.2019 у справі №925/1538/17 до відкриття виконавчих проваджень. 
Позивач не погоджується із усіма прийнятими постановами про стягнення виконавчого збору у виконавчих провадженнях №62009996, №62007819, №62009296, №62009579, №62009817, вважає їх протиправними та просить скасувати.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від  23 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким позов задоволити. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, що постановами Кам`янського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 07.05.2020 відкрито виконавчі провадження №62009996, №62007819, №62009296, №62009579, №62009817 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 23.04.2020 та надано десятиденний строк для добровільного виконання рішень Господарського суду Черкаської області від 27.04.2018 та від 20.05.2019 у справі №925/1538/17. В частині 3 вказаних постанов вирішено питання про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 18 892,00 грн. у виконавчих провадженнях №62009996, №62007819, №62009296, №62009579, №62009817. 
10.07.2020 року державним виконавцем Крупським Віктором Івановичем у виконавчих провадженнях №62009996, №62009296 та №62009579 складено акти державного виконавця, яким встановлено, що при виході за адресою Державного підприємства «Кам`янське лісове господарство» з метою перевірки виконання зобов`язань, визначених в наказах Господарського суду Черкаської області від 23.04.2020 у справі №925/1538/17 в присутності представника позивача Сторчоуса О. В. встановлено відсутність деревини, яка повинна бути передана стягувачу. 10.07.2020 року державним виконавцем Білоконем Іваном Петровичем у виконавчих провадженнях №62007819 та №6200981 складено акти державного виконавця аналогічного змісту.
10.07.2020 на адресу Кам`янського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли заперечення боржника до актів в яких зазначено, що деревина, що перелічена у наказах Господарського суду Черкаської області від 23.04.2020 року у справі №925/1538/17 ресурсу заготівлі 2015-2017 років у розпорядженні підприємства відсутня, оскільки була законно реалізована у відповідні роки. Зазначено, наявна деревина заготівлі поточного року, яка повністю відповідає предмету договорів, що перелічені у наказах Господарського суду Черкаської області від 23.03.2020 року.
Постановами Кам`янського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.09.2020 у виконавчих провадженнях №62009996, №62007819, №62009296, №62009579, №62009817 документ повернуто стягувачу ТОВ «Світловодський завод пиломатеріалів» відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі.
Постановами Кам`янського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.09.2020 у виконавчих провадженнях №62009996, №62007819, №62009296, №62009579, №62009817 вирішено питання про стягнення з боржника ДП «Кам`янське лісове господарство» виконавчого збору.
Вважаючи постанови державних виконавців Кам`янського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення виконавчого збору протиправними, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Відповідно до ч. 1 ст 4. Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються:
1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;
2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;
4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);
5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;
6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);
7) строк пред`явлення рішення до виконання.
Частиною 1 ст. 5 Закону № 1404 визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Згідно 2 ст. 18 Закону № 1404 виконавець зобов`язаний:
1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;
2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;
3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;
4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;
5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Згідно ч. 1 ст. 26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:
1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;
2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;
3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;
4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;
5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Згідно ч. 5 статті 26 Закону № 1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. 
Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону № 1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Згідно з ч.1 ст. 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.
Частиною 1 ст. 63 Закону № 1404 передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
          Колегія суддів зазначає, що умовою для стягнення виконавчого збору (за виключенням визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) є початок примусового виконання, відкриття якого здійснюється з огляду на відповідний виконавчий документ. 
          Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №640/16620/19.
          Крім того, в матеріалах справи міститься акт державних виконавців, діями яких встановлена відсутність деревини, яка повинна бути передана стягувачу згідно наказів Господарського суду Черкаської області від 23.04.2020 року у справі №925/1538/17.
          Отже, відповідачем вчинялися заходи з примусового виконання рішень Господарського суду Черкаської області від 27.04.2018 та від 20.05.2019 у справі №925/1538/17. Тож, суд вважає посилання представника позивача на бездіяльність з боку відповідача з приводу виконання вказаних наказів необґрунтованими. 
          Щодо посилання позивача щодо штучного завищення розміру виконавчого збору, колегія суддів зазначає наступне.
          Виконання рішень немайнового характеру регулює розділ VIII Закону України «Про виконавче провадження».
          З аналізу ч. 1 ст. 63 Закону №1404-VIII слідує, що рішення немайнового характеру - це рішення, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.
          Колегія суддів зазначає, що матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами у справі, що рішення Господарського суду Черкаської області від 27.04.2020 та Рішення Господарського суду Черкаської області від 20.05.2019 зобов`язано позивача передати ТОВ «Світловодський Завод Пиломатеріалів»:
- лот №120 об`ємом 5,713 куб.м. на загальну суму 5 427,35 грн. на виконання договору купівлі-продажу необробленої деревини №04л/59-15 від 26.08.2015р.;
- лот №71 об`ємом 10,431 куб.м. діаметром 26-35см., за ціною 1 500, 00 грн. куб.м. на суму 15 646,50 грн. на виконання договору купівлі-продажу необробленої деревини №2/16/КМ від 13.04.2016р.;
- лоти №14.1 Пиловник дуб (1с) - 14-25 (5м3) ціна 3690,00 грн/м; №14.2 Пиловник дуб (2с) - 14-25 (10м3) ціна 3 348, 00 грн/м3; №14.3 Пиловник дуб (3с) - 14-25 (10м3) ціна 2 940, 00 грн/м3;
- лоти №15.1 Пиловник дуб (1с) - 14-25 (5м3) ціна 3 630, 00 грн/м3; №15.2 Пиловник дуб (2с) - 14-25 (10м3) ціна 3 288, 00 грн/м3, №15.3 Пиловник дуб (3с) - 14-25 (10м3) ціна 2 880, 00 грн/м3;
- лоти №16.1 Пиловник дуб (1с) - 14-25 (5м3) ціна 3810,00 грн/м3; №16.2 Пиловник дуб (2с) - 14-25 (10м3) ціна 3 468, 00 грн/м3; №16.3 Пиловник дуб (3с) - 14-25 (10м3) ціна 3 060, 00 грн/м3, на виконання договору купівлі-продажу необробленої деревини №1/17/КМ від 22.12.2016 року на загальну суму 245 490, 00 грн.;
- лот №135 об`ємом 30 куб.м. довжиною 1-6м., діаметром 26-35 см., за ціною 1 800, 00 грн. куб.м. на суму 54 000, 00 грн., на виконання договору купівлі-продажу необробленої деревини №2/17/КМ від 14.03.2017 р.;
- лот №162 об`ємом 19,831 куб.м. довжиною 3-4м., діаметром 18-25см., за ціною 1 200, 00 грн. куб.м. на суму 23 797, 00 грн., на виконання договору купівлі-продажу необробленої деревини №3/17/КМ від 30.05.2017 р.
Рішеннями Господарського суду Черкаської області від 27.04.2018 та від 20.05.2019 у справі №925/1538/17 зобов`язано Державне підприємство ««Кам`янське лісове господарство»« передати ТОВ «Світловодський Завод Пиломатеріалів» лоти №120, №71, №14.1, №14.2, №14.3, №15.1, №15.2, №15.3, №16.1, №16.2, №16.3, №135, №162, а не стягнути грошову суму за збут вказаних лотів.
Отже, вказані рішення мають немайновий характер з приводу виконання зобов`язань по вчиненню передачі лотів №120, №71, №14.1, №14.2, №14.3, №15.1, №15.2, №15.3, №16.1, №16.2, №16.3, №135, №162.
Окрім зазначеного, матеріалами справи встановлено, що виконавчий документ повернуто стягувачу відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі.
Згідно ч.3 ст. 27 Закону №1404-VIII за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. 
Враховуючи викладене, при винесені постанов про стягнення з Державного підприємства ««Кам`янське лісове господарство»« виконавчого збору у виконавчих провадженнях №62009996, №62007819, №62009296, №62009579, №62009817 відповідачем правильно визначений його розмір.
Щодо посилань представника позивача на несвоєчасність винесення постанов, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.4 ст. 27 Закону №1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Згідно з ч.3 ст.40 Закону №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Після винесення постанов про повернення документу стягувачу від 23.09.2020 у виконавчих провадженнях №62009996, №62007819, №62009296, №62009579, №62009817 в той же день державні виконавці Кам`янського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийняли постанови про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 18 892, 00 грн. 
Крім того, питання про стягнення з боржника виконавчого збору вирішено у частині 3 постанов Кам`янського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчих проваджень №62009996, №62007819, №62009296, №62009579, №62009817. 
Враховуючи викладене, постанови про стягнення з позивача виконавчого збору прийняті без порушення строку.
Щодо посилання позивача на добровільне виконання рішень Господарського суду Черкаської області від 27.04.2018 та від 20.05.2019 у справі №925/1538/17, колегія суддів зазначає наступне.
Так, колегія суддів вважає зазначені вище посилання не обгрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що на виконання рішень Господарського суду Черкаської області від 27.04.2018 та від 20.05.2019 у справі №925/1538/17 позивачем здійснено направлення на адресу стягувача повідомлення від 10.10.2018 за вих. №666, яким останнього повідомлено про необхідність сплати доданих рахунків у трьох денний термін на виконання умов договорів, визначено місце та дата передачі товару у разі здійснення попередньої оплати. Зі слів представника позивача, протягом лютого - квітня 2020 року державним підприємством «Кам`янське лісове господарство» добровільно виконувались зобов`язання за договорами, про що свідчать звернення до стягувача. 
Однак матеріалами справи встановлено, що лоти №120, №71, №14.1, №14.2, №14.3, №15.1, №15.2, №15.3, №16.1, №16.2, №16.3, №135, №162 стягувачем не отримані.
Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на надані 19 квітня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду, додаткові пояснення представником позивача у справі, зазначає наступне.
Колегія суддів звертає увагу на те, що п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», однією з підстав закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання у повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом. 
Фактом виконання судового рішення є отримання стягувачем предмету договору, які в даному випадку стягувач не отримав, а тому дані обставини не можуть бути підставою для закінчення виконавчого провадження. 
Крім того, актами державних виконавців у виконавчих провадженнях №№62009996, №62007819, №62009296, №62009579, №62009817 підтверджена відсутність у боржника деревини заготівлі 2015-2017 років. Позивачем вказаний факт не заперечується.
Разом з цим доказів оскарження постанови про повернення виконавчого документа позивачем не надано.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень  та  у спосіб, що визначені  Конституцією  та  законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод  та  інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.                    
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                    
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 205, 241, 242, 243, 251, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Кам`янське лісове господарство» - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від  23 лютого 2021 року - без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Л.О. Костюк          
          
Судді:                                                                                                      Н.П. Бужак

                                                                                                    М.І. Кобаль