П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 815/5514/16	

 	Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П.                                  Дата і місце ухвалення: 09.03.2021р., м. Одеса                                      	

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –    Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.
        при секретарі  –    Рябоконь Н.В.
       
        розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Одеській залізниці, Міністерства внутрішніх справ України про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу та зобов`язання внести зміни до кошторису видатків, -

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Одеській залізниці, Міністерства внутрішніх справ України, в якому просив суд:
- визнати незаконним та скасувати наказ Управління МВС України на Одеській залізниці №1 о/с від 17.02.2016р. щодо часткових змін пунктів наказу УМВС України на Одеській залізниці №139 о/с від 06.11.2015р. в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1 , юрисконсульта сектору юридичного забезпечення УМВС України на Одеській залізниці, за п. 64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ з 06.11.2015р.;
- зобов`язати Управління МВС України на Одеській залізниці сплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.11.2015р. по день судового рішення по суті справи;
- зобов`язати МВС України, як розпорядника коштів, внести зміни до кошторису видатків Управління МВС України на Одеській залізниці та передбачити за загальним фондом державного бюджету за КЕКВ 2112 «Оплата праці. Грошове забезпечення» грошові суми, необхідні для сплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу по день прийняття судового рішення по суті справи. 
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06.02.2017р., яку залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2020р., позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ УМВС України на Одеській залізниці №1о/с від 17.02.2016р. в частині звільнення ОСОБА_1 за п.64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ з 06.11.2015р.
Стягнуто з Управління МВС України на Одеській залізниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.11.2015р. по 06.02.2017р. в сумі 89263,92 грн. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
На виконання вказаного судового рішення 14.07.2020р. Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №815/5514/16 щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 89263,92 грн.
22.02.2021р. ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою, в порядку статті 379 КАС України, про заміну сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №815/5514/16 від 14.07.2020р., а саме боржника Управління МВС України на Одеській залізниці на правонаступника – Головне управління Національної поліції в Одеській області.
Вимоги поданої заяви обґрунтовував тим, що Управління МВС України на Одеській залізниці ліквідовано. При цьому, завдання та функції держави, які були покладені на Управління МВС України на Одеській залізниці, у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію», покладені на ГУНП в Одеській області.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено.
Замінено сторону у виконавчому провадженні по справі №815/5514/16 а саме: боржника з Управління МВС України на Одеській залізниці на Головне управління Національної поліції в Одеській області.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ГУНП в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 09.03.2021р. та ухвалити по справі нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1  про заміну боржника у виконавчому провадженні.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ГУНП в Одеській області є правонаступником УМВС України на Одеській залізниці, яке, до того ж, ліквідовано, а не реорганізовано. Суд, надаючи оцінку обсягу функцій, які покладались на УМВС на Одеській залізниці, взагалі упустив той факт, що повноваження вказаного органу розповсюджувалися на шість  областей, в яких продовжують функціонування територіальні органи Національної поліції. При цьому, фактично більшість функцій, які були покладені на органи транспортної міліції, на теперішній час не закріплено за жодним органом поліції. 
Також, апелянт посилається на те, що через відсутність фінансування та майна у УМВС України на Одеській залізниці вимоги ОСОБА_1  не могли бути погашені, а тому, на підставі положень частини 5 статті 12 ЦК України, на теперішній час вони повинні вважатися погашеними. 
Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що стягнення коштів або будь-яке зобов`язання органу державної влади, який  не є правонаступником жодної юридичної особи, виконати певні дії відносно осіб, з якими він не перебував у трудових відносинах, з формальних підстав наявності у його назві посилання на конкретну адміністративно-територіальну одиницю не може свідчити про справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приписами ч.1 ст.129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до абз.1 ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
За правилами ч.1 ст.379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Частиною 4 статті 379 Кодексу передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Аналізуючи вищевказане колегія суддів зазначає, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка його завершує. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво.
Як вже зазначалося колегію суддів, боржником у виконавчому листі №815/5514/16 виданому 14.07.2020р. Одеським окружним адміністративним судом  щодо стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 89263,92 грн. зазначено Управління Міністерства внутрішніх справ України на Одеській залізниці.
14.04.2015р. МВС України видано накази №431 «Про заходи щодо реформування органів внутрішніх справ» та від 08.06.2015р. №661 «Про ліквідацію УМВС України на Одеській залізниці».
Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань здійснена державна реєстрація припинення Управління Міністерства внутрішніх справ України на Одеській залізниці 16.01.2021р., номер запису 1005561110007037176.
Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому, обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права.
Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.
Верховний Суд України в постановах від 04 березня 2014 року (справа № 21-8а14), від 27 травня 2014 року (справа № 21-108а14), від 28 жовтня 2014 року (справа № 21-484а14) сформулював правову позицію, згідно з якою ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої відмови. У разі ж покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган, мова йде фактично про реорганізацію. Таким чином, встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.
Верховний Суд звертає увагу, що в Законі України «Про Національну поліцію» чи інших нормативно-правових актах не зазначено про відмову держави від виконання завдань та функцій, які були покладені на органи міліції, а відтак, в даному випадку фактично мала місце реорганізація зазначеного правоохоронного органу, оскільки відповідна функція держави ліквідована не була.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, для встановлення факту публічного правонаступництва у даному випадку визначальним є встановлення переходу повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції) первісного суб`єкта - Управління Міністерства внутрішніх справ України на Одеській залізниці після його припинення до Головного управління Національної поліції в Одеській області. 
У постанові від 30.09.2020р. по справі №826/6895/17 Верховний Суд зазначив, що аналогічність завдань міліції та поліції встановлена статтею 3 Закону України «Про міліцію» та статтею 2 Закону України «Про Національну поліцію» відповідно. Ліквідація управлінь Міністерства внутрішніх справ України з одночасним створенням аналогічних територіальних органів Національної поліції, використання органами Національної поліції в своїй діяльності нормативно-правових актів (наказів) Міністерства внутрішніх справ України свідчить про фактичну ліквідацію державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується.
До того ж, відповідно до наказу МВС України від 12.10.2017р. №10 «Про фінансування відповідальних виконавцем бюджетних програм» фінансування установ, перелік яких затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», щодо яких проводяться заходи з ліквідації, здійснюється за рахунок асигнувань, затверджених для Національної поліції України. Згідно з підпунктом 3 пункту і вказаного Наказу Управління за рахунок указаних асигнувань забезпечується фінансування, зокрема, управління МВС України на транспорті.
Таким чином, ліквідація Управління Міністерства внутрішніх справ України на Одеській залізниці з одночасним створенням іншого органу - ГУНП, який частково буде виконувати повноваження (завдання) органу, що ліквідується, на переконання апеляційного суду, давало суду першої інстанції належні підстави для висновку про те, що ГУНП в Одеській області з огляду на свій правовий статус і обсяг повноважень є фактичним правонаступником ліквідованого Управління Міністерства внутрішніх справ України на Одеській залізниці, а отже покладення  на нього обов`язків по відновленню порушених прав ОСОБА_1 відповідає фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства.  
При вирішенні спірного питання, колегія суддів, також, враховує позицію, висловлену Верховним Судом в постанові від 21.01.2020р. у справі № 813/4426/16 (адміністративне провадження №К/9901/21092/18), згідно якої Верховний Суд замінив Управління МВС України на Львівській залізниці на правонаступника ГУ НП у Львівській області та зобов`язав стягнути саме з ГУ НП у Львівській області відповідні суми.
На підставі викладеного у сукупності колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість поданої ОСОБА_1 заяви та її задоволення.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення  скарги Головного управління Національної поліції в Одеській області та скасування ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області залишити без задоволення, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
                                                                 Повний текст судового рішення виготовлений 11 травня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук