УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №753/704/20 Головуючий у 1-й інст. Стрілецька О. В. 
Категорія 39 Доповідач Миніч Т. І.  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді: Миніч Т.І. 
суддів:                          Трояновської Г.С., 
Павицької Т.М. 
секретаря
судового засідання Дяченко Ю.Ю.
без участі сторін
розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без повідомлення учасників справи в м.Житомирі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу судді Богунського районного суду м.Житомира від 19 лютого 2021 року, постановлену під головуванням судді Стрілецької О.В,
у цивільній справі №753/704/20 за матеріалами позовної заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Філії- Житомирське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення коштів за договором банківського вкладу, -
в с т а н о в и в:
У січні 2020 року представник подав до Дарницького районного суду м.Києва позов до відповідача Філії - Житомирське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Просив стягнути з відповідача на користь позивача 20 028 грн банківського вкладу, 11 644,27 грн. процентів та 657919,80 грн пені (а.с.1-5). Вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя покійний 11 червня 2015 року уклав із ПАТ «Державний ощадний банк України» договір №20994605 на вклад «Класичний», а 12 червня 2015 року - договір №21006805 на вклад «Пенсійний», тобто, два депозитних договори строком на 12 місяців. На виконання депозитного договору «Класичний» був відкритий рахунок на суму 200 700 грн., а 10 червня 2016 року строк даного договору було продовжено до 09 червня 2017 року. На виконання депозитного договору «Пенсійний» був відкритий рахунок на суму 100 грн, який з серпня 2015 року по травень 2016 року щомісяця поповнювався на 2 500 грн та станом на 12 травня 2016 року залишок складав 25 100 грн. Договір на вклад «Пенсійний» 10 січня 2016 року був продовжений також до 09 червня 2017 року. Проценти за вищевказаними договорами щомісячно нараховувалися та зараховувалися на картковий рахунок, який був відкритий на ім`я ОСОБА_3 . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 листопада 2016 року №516 спадкове майно 29 листопада 2016 року було переоформлено на ім`я ОСОБА_1 з відкриттям депозитного рахунку на ім`я останньої, з якого в послідуючому (29 листопада 2016 року) було знято 1 400 грн, а через декілька днів знято ще 18628 грн із суми вкладу. На звернення до банку з приводу роз`яснення щодо списання грошових коштів із її рахунку позивач отримала відповідь, що при достроковому поверненні коштів виплата процентів по вкладу «Класичний» після останньої пролонгації не передбачена, а по вкладу «Пенсійний» у разі зберігання депозиту після останньої пролонгації від 1 до 6 місяців, передбачена виплата процентів у розмірі 30% від процентної ставки, передбаченої договором. Згідно з умовами договорів, у разі перевищення суми процентів перерахованих вкладнику над сумою процентів, що підлягають виплаті на момент закриття депозитного рахунку, надлишково перераховані проценти утримуються з депозиту.
Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2020 року справа передана на розгляд за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира за місцезнаходженням відповідача в порядку ст.31 ЦПК України із посиланням на те, що спірні правовідносини не регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», а фактично позов пред`явлений з приводу правовідносин спадкування права на депозитний вклад після смерті вкладника (а.с.23-25). Дана ухвала позивачем у встановленому законом порядку не оскаржувалася. Отже, остання погодилася не лише із застосуванням до спірних правовідносин правил загальної підсудності, а і з її обґрунтуванням.
Ухвалою судді Богунського районного суду м.Житомира від 19 лютого 2021 року позовну заяву адвоката Гошка Віктора Івановича, який діє в інтересах  ОСОБА_1 , до Філії - Житомирського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Держаний ощадний банк України» про стягнення коштів за договором банківського вкладу - повернуто позивачу.
У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1  – ОСОБА_2  просить вказану ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. На думку апелянта, ухвала суду першої інстанції незаконна та необґрунтована, постановлена з порушенням норм процесуального права. Висновки суду, на думку апелянта, є помилковими, оскільки сторонами спірного договору банківського вкладу є банк (боржник) і вкладник (кредитор), а зобов`язання банку виплачувати проценти на суму вкладу не є нерозривно пов`язаним з особою вкладника, то таке зобов`язання відповідача не припиняється внаслідок смерті вкладника, входить до складу спадщини та триває до моменту фактичного поверненя коштів спадкоємцями. Крім того, відкриття депозитного рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 відбулося на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом №516 від 20.11.2016 року з метою зарахування спадкових грошових коштів після смерті чоловіка згідно Договору №20994605 від 11 червня 2015 року вклад «Класичний» та Договору №21006805 від 12 червня 2015 року вклад «Пенсійний», які були зараховані в повному обсязі на депозитний рахунок № НОМЕР_2 . Однак фактично відразу було списано з цього рахунку 20 028,00 грн. Таким чином, ОСОБА_1 фактично безпідставно недоотримала вищевказану суму по спадщині. А тому визначений в п.1 договору №05/17 про надання правової допомоги від 16.02.2017 року,який укладено між адвокатом Гошко В.І. та ОСОБА_1 об`єм правової допомоги, згідно якого адвокат приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту з наступних правових питань та у таких обсягах: з питань прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 , є невиконаним до кінця, оскільки клієнт не отримала спадщину в повному об`ємі, як того вимагає закон. Таким чином, позовна заява про стягнення коштів за договором банківського вкладу нерозривно пов`язана зі спадкуванням. Вважає, що строк дії Договору не припинявся, а відбувся перехід прав та обов`язків від померлої особи до спадкоємця. Смерть не призводить до припинення зобов`язань. Банківська установа продовжувала користуватися цими коштами, а отже було знято незаконно суму вкладів у розмірі 20 028,00 грн. Після прийняття спадщини у банку виникає зобов`язання по вказаному депозитному рахунку вже перед новим власником (правонаступником вкладника). Зазначена праовова позиція узгоджена в постанові Верховного суду у справі №6-140цс13. 
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що в інтересах позивача ОСОБА_1 до суду звернувся адвокат, який не має повноважень на представництво її інтересів у даній справі, тобто особою, яка немає процесуальної дієздатності, подано особою, яка не має права її підписувати, а відтак позовна заява підлягає поверненню особі, яка її подала.
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, згідно з п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України,  позовна заява повертається, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Як вбачається з матерілів позовної заяви, представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача 20 028,00 грн. банківського вкладу, 11 644,27 грн – відсотків, 657919,80 грн пені.
Позовна заява до суду підписана і подана представником позивача – адвокатом Гошком В.І., який діє на підставі ордеру серії КС №666932 від 19.12.2019 року.
Безпосередньо в даному ордері адвокатом зазначено, що він виданий на підставі договору про надання правової допомоги №05/17 від 16.02.2017 року (а.с. 12).
Проте, відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст.185ЦПК України заява повернута позивачу.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
За правилами ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
В частині 4 статті 26 Закону України «Про адвокатуру» визначено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.
В пунткті 1 договору №05/17 про надання правової допомоги від 16.02.2017 року, який укладено між адвокатом Гошко В.І. та ОСОБА_1 , визначено, що адвокат приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту з наступних правових питань та у таких обсягах: з питань прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3  (а.с. 13).
За визначенням статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК Укрвїни).
Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України).
Як видно зі змісту позовної заяви, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , його дружина - ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом №516 від 20.11.2016 року.
Отже, позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка, оформила свої спадкові права та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Таким чином, з моменту отримання свідоцтва про право на спадщину відносини спадкування припинилися.
Крім того, із позову та долучених до нього документів вбачається, що депозитний рахунок №26304035523505, з якого було відраховано спірну суму коштів, відкритий саме на ім`я позивача ОСОБА_1 , на підставі депозитного договору № 35523505 від 29.11.2016 року на вклад «Мій пенсійний депозит» (а.с.10).
На підставі викладеного вище, судом обгрунтовано встановлено, що правовідносини, які стали підставою для даного позову, не є правовідносинами спадкування, а виникли з договору банківського вкладу, який укладено між позивачем та відповідачем.
Договором №05/17 про надання правової допомоги від 16.02.2017 року ОСОБА_1 уповноважила адвоката Гошка В.І. надати їй правову допомогу з питань прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 . Тому суд правильно вважав, що на правовідносини, які виникли з договору банківського вкладу, що укладений між ОСОБА_1 та Філією – Житомирського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Держаний ощадний банк України», повноваження адвоката відповідно до договору №05/17 від 16.02.2017 року не поширюються.
В пункті 3 договору №05/17 про надання правової допомоги від 16.02.2017 року визначено, що об`єм правової допомоги може бути змінений виключно за згодою сторін шляхом укладення додаткового письмового договору. Разом з тим, одночасно з поданням до суду позову на підтвердження повноважень адвоката ним до позову не долучено будь-якого додатково укладеного письмового договору про зміну об`єму правової допомоги.
За наведених обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про достатність законних підстав для поверненя позовної заяви. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на законність і обгрунтованість оскаржуваної ухвали.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали суду - без змін.
Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 367,368,372, 374,375,381-384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу судді Богунського районного суду м.Житомира від 19 лютого 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Головуючий: Судді: