ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2021 року                                                                               Справа №  904/6767/20

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65 

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Широбокової Л.П. (доповідач),
суддів: Орєшкіної Е.В., Подобєда І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Криворізької міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2021 у справі №904/6767/20 (суддя Золотарьова Я.С.)
за позовом Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Фізичної особи підприємця Штефана Владислава Олександровича,                       м. Кривий Ріг Дніпропетровської області 

про стягнення заборгованості у сумі 141188,40 грн   
                
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та ухвали суду.

У грудні 2020 року Криворізька міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича заборгованості з орендної плати за землю у сумі 141188,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов договору оренди земельної ділянки №1406 від 25.12.2006 (державна реєстрація від 28.12.2006 за №040610801406) і додаткової угоди від 24.02.2010 про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки від 28.12.2006 №040610801406 та внесення змін до нього, в частині сплати орендної плати за період з 01.01.2019 по 31.12.2019.

Відповідач проти позову заперечував, зокрема, з огляду на те, що: Криворізька міська рада не є належним позивачем у справі, обрано неналежний спосіб захисту порушеного права; позивач неправильно тлумачить норми законодавства, умови договору оренди землі, безпідставно завищує розмір орендної плати за землю та неправильно здійснює розрахунок орендної плати у 2019 році. У договір оренди, який закінчив свою дію, неможливо внести зміни щодо розміру орендної плати, нарахування орендної плати за землю, яка використовувалася після закінчення строку дії договору, можливо лише у розмірі, який був визначений та погоджений сторонами на час укладення договору. Рішення Криворізької міської ради №3728 від 24.06.2015 та №2816 від 27.06.2018 не відповідають положенням Закону України “Про державну допомогу суб`єктам господарювання”, тому не можуть бути підставою для розрахунку заборгованості із орендної плати. Позивачем не дотримано порядку визначення та відшкодування збитків власникам земельних ділянок; розрахунок заборгованості здійснено на підставі доказів, які не відповідають статтям 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України та викликають сумніви щодо їх легітимності; позивачем неправильно здійснено розрахунок розміру орендної плати на підставі витягу, який не є частиною спірного договору оренди. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки містить неправильний коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2016 рік (К (і)-1,7898); в основу розрахунку заборгованості із орендної плати покладено протиправне рішення Криворізької міської ради “Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривий Ріг” №3728 від 24.06.2015, яке оскаржується в установленому законом порядку.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач заявив клопотання про зупинення провадження у справі №904/6767/20 до розгляду пов`язаної з нею адміністративної справи №160/7809/19 за позовом Фізичної особи-підприємця Климович Олени Борисівни до Криворізької міської ради Дніпропетровській області, за участю третьої особи без самостійних вимог Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича, про визнання незаконним, протиправним, нечинним та скасування рішення Криворізької міської ради у Дніпропетровській області за №3728 від 24.06.2015 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу " з моменту його прийняття.

Клопотання мотивоване тим, що рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області №3728 від 24 червня 2015 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рога" покладено в основу розрахунку заборгованості із орендної плати у справі №904/6767/20. Відповідно до цього рішення базова вартість одного квадратного метра землі міста Кривий Ріг становить 270,60 грн/кв.м.  Відповідач зазначає, що рішення у адміністративній справі №160/7809/19 матиме преюдиційне значення для розгляду даної справи щодо стягнення заборгованості із орендної плати, оскільки впливатиме на правомірність нарахування заборгованості. Також додає, що об`єктивна неможливість розгляду справи господарським судом обумовлена тим, що обставини, які є предметом дослідження у межах справи №160/7809/19 не підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства.

Позивач заперечував проти задоволення цього клопотання та зазначив, що господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення справи №904/6767/20, а тому її взаємопов`язаність зі справою, яка знаходиться в провадженні адміністративного суду не свідчить про неможливість розгляду справи №904/6767/20 до прийняття рішення в іншій справі. Позивач наголошує, що наразі рішення Криворізької міської ради №3728 від 24.06.2015, яке оспорюється в адміністративному суді, є чинним, а відтак є обов`язковим для застосування на території міста Кривого Рогу, в тому числі при обрахуванні орендної плати за землю у 2019 році.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2021 у справі №904/6767/20 (суддя Золотарьова Я.С.) клопотання Фізичної особи - підприємця Штефан Владислава Олександровича про зупинення провадження у справі №904/6767/20 - задоволено. Зупинено провадження у справі №904/6767/20 до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №160/7809/19, яка перебуває на розгляді Дніпропетровського окружного адміністративного суду, за позовом Фізичної особи - підприємця Климович Олени Борисівни до Криворізької міської ради Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача - Фізична особа-підприємець Штефан Владислав Олександрович, про визнання протиправним та нечинним рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області №3728 від 24 червня 2015 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рога" з моменту його прийняття.

Ухвала суду мотивована тим, що предметом розгляду справи №904/6767/20 є стягнення з Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 у розмірі 141 188,40 грн з урахуванням та на підставі рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області №3728 від 24.06.2015, обставини правомірності якого будуть встановлені адміністративним судом у справі  №160/7809/19 та матимуть значення для вирішення цієї справи. 
Доводи та вимоги апеляційної скарги та відзиву.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся позивач, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати, направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним.
-          суд першої інстанції дійшов хибного висновку про наявність визначеної пунктом 5 частини першої статті 227 ГПК України об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення адміністративної справи №160/7809/19;
-          рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" є чинним, у тому числі на момент виникнення спірних правовідносин (2019 рік), протиправним у встановленому порядку не визнавалось, а отже відповідно до статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є обов`язковим для застосування на території міста Кривого Рогу, в тому числі, й при обрахуванні орендної плати за землю у 2019 році тощо;
-          незгода відповідача із рішенням  Криворізької міської ради у Дніпропетровській області №3728 від 24.06.2015 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" і звернення до суду з позовом про його оскарження, жодним чином не свідчить про протиправність прийняття Криворізькою міською радою такого рішення та не може викликати сумніви щодо його правомірності;
-          законом не передбачена необхідність надання судом оцінки актам органів місцевого самоврядування з метою встановлення факту їх правомірності задля можливості їх застосування;
-          під час ухвалення оскаржуваної ухвали поза увагою суду першої інстанції залишалась норма частини другої статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду;
-          частина друга статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України у нерозривному зв`язку з приписами статті 144 Конституції України та статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" засвідчує правомірність застосування чинного як на теперішній час, так і станом на 2019 рік, рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" при здійсненні розрахунку та сплати орендної плати за користування відповідачем спірною земельною ділянкою;
-          за наявності певних обставин відповідач не позбавлений можливості звернутися до господарського суду із відповідною заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в порядку ст. ст. 320 - 321 ГПК України.
-          рішення №3728 від 24.06.2015 в будь-якому випадку підлягало застосуванню під час регулювання орендних правовідносин протягом 2019 року;
-          судом не наведені мотиви, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до справи №160/7809/19;
-          неправомірне зупинення провадження у справі порушує право позивача на розгляд справи упродовж розумного строку.

Процедура.
Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя – Широбокова Л.П. (доповідач), судді –                    Орєшкіна Е.В., Подобєд І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.02.2021 апеляційну скаргу Криворізької міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2021 у справі №904/6767/20 залишено без руху, надано апелянту строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, а саме, для надання доказів сплати судового збору у сумі 2270,00 грн.

12.03.2021 у зв`язку з відпусткою головуючого судді Широбокової Л.П. та усуненням недоліків апеляційної скарги для вирішення питання відкриття апеляційного провадження  у справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Чус О.В., суддів Подобєд І.М., Орєшкіної Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.03.2021 зазначеною колегією суддів відкрито апеляційне провадження, визначено розглядати апеляційну скаргу без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами в порядку письмового провадження.

23.03.2021 у зв`язку з виходом з  відпустки судді Широбокової Л.П, для розгляду апеляційної скарги справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Подобєд І.М. та прийнято зазначеною колегією суддів до свого провадження ухвалою суду від 29.03.2021.

26.03.2021 від апелянта до суду через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій він зазначив, що рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728 на даний час є чинним та обов`язковим для застосування на території м. Кривого Рогу. Призначення у справі №160/7809/19 комплексної експертизи не доводить обґрунтованості зупинення провадження у справі №904/6767/20. Не заслуговують на увагу посилання відповідача на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №910/11470/18, від 06.07.2020 у справі №902/537/18, від 29.04.2020 у справі №910/2092/18, від 27.05.2020 у справі №916/2739/19, оскільки фактичні обставини у вказаних справах, а також правовідносини, що підлягають врегулюванню, суттєво різняться та не є подібними.

05.04.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти апеляційної скарги заперечив, просив ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 

В обґрунтування своєї позиції Відповідач посилався на таке:
-          станом на сьогоднішній день відсутнє судове рішення, яке б підтверджувало правомірність і законність оскаржуваного в рамках пов`язаної адміністративної справи №160/7809/19 рішення Криворізької міської ради №3728 від 24 червня 2015 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу", яке покладено в основу розрахунку заборгованості з орендної плати по даній справі;
-          в межах пов`язаної адміністративної справи №160/7809/19 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 у справі призначено комплексну (оціночно-земельну та з питань землеустрою) експертизу, що свідчить про те, що існують обґрунтовані сумніви щодо правильності технічної документації, яка затверджена оскаржуваним рішенням Криворізької міської ради;
-          норма частини другої статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України не регулює питань щодо можливості застосування нормативно-правових актів, визнаних судом протиправними. Предметом її регулювання є встановлення моменту втрати чинності нормативно-правовим актом, визнаним судом нечинним;
-          покладення на відповідача обов`язку виконати незаконне рішення Криворізької міської ради становитиме порушення принципу належного урядування;
-          питання щодо визнання незаконним, протиправним, нечинним та скасування рішення Криворізької міської ради №3728 від 24 червня 2015 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" з моменту його прийняття можуть бути досліджені лише при розгляді адміністративної справи в рамках положень законодавства про адміністративне судочинство, що в свою чергу позбавляє можливості господарський суд дійти висновку щодо дійсного розміру заборгованості із орендної плати;
-          вказав на неможливість скористатися інститутом перегляду рішення за нововиявленими обставинами, оскільки скасування рішення Криворізької міської ради не буде нововиявленою обставиною, а буде лише новим доказом у справі, бо обставини щодо незаконності та протиправності рішення  Криворізької міської ради №3728 від 24.06.2015р. відповідачу були відомі на час розгляду справи, про що відповідач говорить і зараз, отже мова буде йти про наявність доказів, які мають своєчасно подаватись у справі, а не про нововиявлені обставини.

12.04.2021 від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він зробив посилання на позицію апеляційного суду з аналогічних питань у справах №№ 904/1242/20, 904/1241/20. Зазначив, що нормативно-грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а її зміна – підставою для перегляду розміру орендної плати. Тому, доводи апелянта є безпідставними, а зупинення провадження у справі – обґрунтованим та необхідним.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач виклав клопотання про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, обґрунтовуючи це тим, що розгляд Центральним апеляційним господарським судом в письмовому провадженні аналогічної апеляційної скарги Криворізької міської ради у справі №904/5896/18 призвів до неповного та невсебічного розгляду справи та помилкового скасування ухвали про зупинення провадження у справі. 

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в його задоволенні з огляду на наступне. 

Частиною тринадцятою статті 8 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини першої статті 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з приписами частини другої статті 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі відноситься до визначених частиною другою статті 271 Господарського процесуального кодексу України ухвал, апеляційні скарги на які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Отже, з урахуванням обставин цієї справи та наявних в ній доказів, а також подання відповідачем обґрунтованого відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів не вбачає необхідності розгляду апеляційної скарги Криворізької міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2021 у справі №904/6767/20 в судовому засіданні та вважає доводи відповідача щодо неможливості ухвалення законного та обґрунтованого рішення у справі при розгляді апеляційної скарги в письмовому провадженні надуманими та безпідставними. 

Висновки апеляційного господарського суду та застосоване законодавство.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам діючого законодавства, Центральний  апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню  з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Криворізької міської ради (надалі – Позивач) від 27.09.2006 №347 Фізичній особі-підприємцю Штефану В.О. (надалі відповідач) затверджений проект відведення земельної ділянки комерційного використання для розміщення автостоянки та тимчасової споруди КПП, розташованої на мкр. 5-му Зарічному у Жовтневому районі м. Кривого Рогу.

25.12.2006 між Криворізькою міською радою (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Штефаном В.О. (орендар) укладено договір оренди №1406 зазначеної земельної ділянки площею 0,2991 га (державна реєстрація від 28.12.2006 за № 040610801406) – надалі договір.

Згідно з п. 1 договору позивач на підставі рішення міської ради від 27.09.2006 №347 надав, а відповідач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для розміщення автостоянки та тимчасової споруди КПП, яка знаходиться на мкр. 5-му Зарічному у Жовтневому районі м. Кривого Рогу.

Пунктом 5 договору встановлено, що договір укладений на 3 роки. Після закінчення строку договору орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору має за інших рівних умов переважне право поновлення його на новий строк.

24.02.2010 між сторонами було укладено додаткову угоду до договору.

Пунктом 11 вказаної додаткової угоди термін дії договору відповідно до рішення Криворізької міської ради 25.11.2009 №3611 поновлено на 3 роки (державна реєстрація від 23.03.2010 №041010800232).

Рішенням Криворізької міської ради від 28.12.2012 №1634 Відповідачу відмовлено в поновленні договору за його зверненням у зв`язку з  неприведенням  податкових зобов`язань щодо орендної плати відповідно до вимог рішення від 14.05.2010 №3884, не виконанням вимог рішення від 22.08.2012 №1348 щодо приведення розміру орендної плати відповідно до вимог рішення від 14.05.2010 №3884 та зобов`язано з 10.01.2013 припинити комерційне використання земельної ділянки та повернути міській раді за актом приймання-передачі тощо.

Згідно пунктів 16-19 договору після припинення дії договору “Орендар” повертає “Орендодавцеві” земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Повернення земельної ділянки здійснюється за актом приймання- передачі.

Відповідно до пункту 19 договору неповернення земельної ділянки в зазначений термін не звільняє “Орендаря” від орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою. Плата за фактичне користування земельною ділянкою вноситься у розмірах, визначених розділом “Орендна плата” цього договору. Нарахування орендної плати припиняється з дати оформлення акту приймання-передачі (повернення) земельної ділянки.

Позивач вказує, що відповідачем рішення міської ради від 28.12.2012 №1634 не виконано, означену земельну ділянку позивачу за актом приймання-передачі не повернуто. Відповідач продовжує користуватися ділянкою під розміщення автостоянки, при цьому, господарські зобов`язання щодо внесення орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою належним чином не виконує.

Вказане є підставою даного позову. Згідно заявлених позовних вимог Позивач просив стягнути з Відповідача заборгованість з орендної плати за землю за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 у сумі 141188,40 грн.

Звертаючись із клопотанням про зупинення провадження у цій справі до розгляду адміністративної справи №160/7809/19, відповідач посилався на те, що  наразі адміністративним  судом розглядається справа №160/7809/19 за позовом  ФОП Климович О.Б. до Криворізької міської ради, за участі третьої особи – ФОП Штефана В.О. про визнання протиправним та нечинним рішення Криворізької міської ради за №3728  від 24.06.2015 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу», яке покладено в основу розрахунку розміру орендної плати.

Зупиняючи провадження у даній  справі за клопотанням відповідача, господарський суд першої інстанції виходив з того, що обставини, які будуть встановлені у справі №160/7809/19 будуть  мати значення для вирішення даної справи, оскільки вплинуть на оцінку доказів у даній справі, а саме щодо розміру заборгованості. 

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції. 

Відповідно до п. 4 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Відповідно до  п.5 ч.1 ст. 227 ГПК України,  суд зобов`язаний зупинити провадження  у справі  у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. 

Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини 4, 6     статті 75 ГПК України).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, з іншою справою, що розглядається судом; 2) чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 19.06.2018 року у справі №910/13545/17 сформульовано правовий висновок, відповідно до якого для вирішення питання про  зупинення провадження  у справі господарський суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясовувати як пов`язана справа, що розглядається даним судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Як вбачається з матеріалів справи № 904/6767/20, обставинами, які підлягають встановленню у даній справі, є: встановлення обов`язку відповідача сплачувати орендну плату після закінчення строку дії договору оренди та не повернення земельної ділянки орендодавцю, а також розмір орендної плати, яка у відповідності до умов договору в редакції Додаткової угоди від 24.02.2010 року  вноситься орендарем виключно  у грошовій  формі незалежно  від результатів  діяльності  орендаря  у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Законом України “Про плату за землю” на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виконаного Управлінням  Держкомзему у м. Кривий Ріг.

Згідно наявного в матеріалах справи пояснення до розрахунку позовних вимог (а.с. 29, т.1) річна орендна плата за землю у м. Кривому Розі у 2019 році справлялась згідно рішення Криворізької міської ради від 27.06.2018 №2816 «Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати та пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території Кривого Рогу у 2019 році» у розмірі 0,9% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, визначеної згідно витягу з технічної документації, виконаного управлінням Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області на підставі рішення Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу».

У провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду знаходиться справа №160/7809/19 за позовом Фізичної особи-підприємця Климович Олени Борисівни до Криворізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фізична особа-підприємець Штефан Владислав Олександрович, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державне підприємство Український державний науково-дослідний інститут проектування міст "Дніпромісто" імені Ю.М.Білоконя, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправним та нечинним рішення Криворізької міської ради у Дніпропетровській області за №3728 від 24 червня 2015 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" з моменту його прийняття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки при розробленні технічної документації з нормативної грошової оцінки землі були використані недостовірні дані, які були штучно завищені та покладені в основу розрахунку, що призвело до неправомірного та суттєвого завищення вартості земель міста.

У межах вказаної адміністративної справи будуть встановлені обставини щодо дотримання законодавства при розробці технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу у 2014 році.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів не приймає доводи відповідача про те, що результат вирішення спору в межах справи №160/7809/19 безпосередньо впливає на результат вирішення господарського спору у справі №904/6767/20.

Так, статтею 265 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, у випадку позитивного вирішення судом спору у справі №160/7809/19, оскаржуване рішення міської ради №3728 від 24.06.2015 може бути скасовано з моменту набрання законної сили цим рішенням. У разі, якщо рішенням у справі №160/7809/19 будуть встановлені істотні для господарської справи №904/6767/20 обставини, що не були і не могли бути відомі сторонам під час розгляду цієї господарської справи, то сторони не позбавлені можливості звернутися до господарського суду з відповідною заявою про перегляд даного рішення за нововиявленими обставинами.

Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання відповідача на правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 28.04.2020 у справі №904/164/19 про те, що ч.2 ст.265 Кодексу адміністративного судочинства України не регулює питань щодо можливості застосування нормативно-правових актів, визнаних судом протиправними; предметом її регулювання є встановлення моменту втрати чинності нормативно-правовим актом, визнаним судом нечинним враховуючи наступне.

Зі змісту постанови Верховного Суду від 28.04.2020 у справі №904/164/19 вбачається, що до суб`єкта господарювання не може застосовуватися нормативно-правовий акт, який на момент його застосування уповноваженим суб`єктом владних повноважень вже визнано судом незаконним. Пред`явлення позову у вказаній справі мало місце після набрання законної сили судовими рішеннями у справах за позовами про визнання рішень Криворізької міської ради нечинними, тобто на момент пред`явлення позову у цій справі позивачеві було відомо про те, що суди у справах №804/5884/17 та №804/8091/17 дійшли висновку про невідповідність законодавству вказаних рішень Криворізької міської ради.

Натомість, у справі, що переглядається рішення Криворізької міської ради №3728 від 24.06.2015 є чинним, а тому є обов`язковим для застосування на території міста Кривого Рогу.

З аналогічних підстав, колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на правову позицію, наведену Верховним Судом у постанові від 10.03.2020 у справі №160/1088/19.

Посилання відповідача на призначення в рамках пов`язаної адміністративної справи №160/7809/19 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 комплексної (оціночно-земельної та з питань землеустрою) експертизи не впливає на розгляд справи, що розглядається.

При цьому, колегія суддів враховує, що суд не може обґрунтовувати своє рішення висновком експертизи, отриманим іншим судом при розгляді іншої справи. Підстави і порядок призначення експертизи встановлені статтею 99 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої експертиза призначається судом для з`ясування обставин, що мають значення саме для тієї справи, яку розглядає суд.

Твердження відповідача про те, що покладення на нього обов`язку виконати незаконне рішення Криворізької міської ради становитиме порушення принципу належного урядування, на обов`язковості дотримання якого неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини, наразі не підтверджено належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі. Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 04.12.2020 у справі № 917/514/19, від 06.05.2020 у справі № 910/15293/19.

Водночас, судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, які перешкоджають розгляду справи №904/6767/20 до розгляду справи №160/7809/19, а також будь-яких обставин, що унеможливлюють самостійне дослідження судом наданих сторонами доказів під час розгляду цієї справи і встановлення відповідних фактів, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Таким чином, висновок господарського суду про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі до вирішення адміністративної справи №160/7809/19 є таким, що зроблений з порушенням пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України. Подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у справі №904/8122/17 (постанова від 11.01.2021).

Верховний Суд  у  своїх постановах, зокрема у справах №910/5425/18,  від 20.06.2019 у справі №910/12694/18  неодноразово зазначав, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини першої  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Крім цього, слід зауважити, що зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього. Подібний правовий висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №904/3935/18.

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Таким чином, з огляду на вищезазначені обставини, колегія суддів вважає, що  суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку щодо  зупинення провадження  у справі, внаслідок чого були порушені норми процесуального права, що є підставою для скасування даної ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч.3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України, у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про  зупинення провадження  у справі, справа передається на розгляд суду першої інстанції.

Виходячи з приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат у разі, якщо справа вирішується по суті. У випадках скасування ухвали господарського суду і передачі справи на розгляд суду першої інстанції розподіл судових витрат у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами розгляду справи по суті, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 271, 275, 280, 281, 282, 287 Господарського процесуального кодексу України,  суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2021 у справі №904/6767/20  – задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2021 у справі №904/6767/20  – скасувати.

Справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Суду першої інстанції вирішити питання щодо розподілу судових витрат за цією апеляційною скаргою за наслідками розгляду справи №904/6767/20.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків визначених у ст. 287 ГПК України.  

Головуючий суддя                                                              Л.П. Широбокова

Суддя                                                                                     Е.В. Орєшкіна

Суддя                                                                                     І.М. Подобєд