ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

07 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/5003/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М. 
розглянувши в м. Дніпро у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року (суддя Семененко М.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, -
                                                            
                                                             ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року позов задоволено.
Суд вирішив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області наказ від 24.01.2020 №8-644/15-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою».
Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, орієнтована площа земельної ділянки 4,0010 га, із цільовим призначенням для сінокосіння і випасання худоби.
Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, викладені в частині 4 статті 122 Земельного кодексу України.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Як було встановлено судом першої інстанції, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.10.2019 у справі №280/2663/19, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020, позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Управління Держгеокадастру щодо не розгляду у встановленому чинним законодавством порядку клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі в оренду для сінокосіння і випасання худоби на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області.
Зобов`язано Управління Держгеокадастру у встановленому чинним законодавством порядку розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі в оренду для сінокосіння і випасання худоби на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області від 17.12.2018.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.10.2019 у справі №280/2663/19 встановлено таке.
26.12.2018 за вх.№П-3796/0/5-18 на адресу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру надійшло клопотання ОСОБА_1 від 17.12.2018 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі в оренду для сінокосіння і випасання худоби на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області розміром 6,00 га, до клопотання було додано: копія паспорта; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного коду; графічні матеріали, на яких зображено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки; копії паспортів на велику рогату худобу.
Листом від 29.12.2018 за №П-3706/0-0.13-6785/6-18 «Про надсилання звернення за належністю» Державна служби України з питань геодезії, картографії та кадастру спрямувала зазначене клопотання на адресу відповідача.
Листом від 11.02.2019 №П-51-214/0/18-19 відповідач повідомив позивача про те, що не вбачається підстав для задоволення його клопотання, оскільки в ньому неповністю вказано назву адміністративно-територіальної одиниці, на території якої ОСОБА_1 бажає відвести земельну ділянку. Додані до клопотання графічні матеріали не визначають місце розташування земельної ділянки, її відповідність вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектам землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
22.02.2019 позивач отримав у Відділі у Токмацькому районі Міжрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмаку Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області викопіювання з кадастрової карти разом з детальною інформацією про бажану земельну ділянку.
З даного викопіювання вбачається, що позивач бажає отримати дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі в оренду для сінокосіння і випасання худоби на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області розміром 4.0010 га. Форма власності на землю – Державна власність.
Зазначені графічні матеріали позивачем були надіслані відповідачеві.
Однак, листом від 03.04.2019 за №П--478-565/0/18-19 Головне управління повідомило ОСОБА_1 про відмову в задоволені клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі в оренду для сінокосіння і випасання худоби на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, оскільки до клопотання додані графічні матеріали, які не відповідають статті 123 Земельного кодексу України.
На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.10.2019 в адміністративній справі №280/2663/19 Управлінням Держгеокадастру прийнято наказ від 24.01.2020 №8-644/15-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, орієнтований розмір земельної ділянки 6,0000 га, із цільовим призначенням для сінокосіння і випасання худоби з підстави: «невідповідність положень частини 4 статті 122 Земельного кодексу України».
Вважаючи вказаний наказ протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що приймаючи оскаржуваний наказ від 24.01.2020 №8-644/15-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» відповідач діяв не обґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); недобросовісно; не пропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, а відтак наказ від 24.01.2020 №8-644/15-20-СГ є протиправним.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.
Відповідно до статті 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.
До земель сільськогосподарського призначення належать:
а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);
б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).
Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування:
а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства;
б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;
в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства;
г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об`єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства;
ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.
Згідно з частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. 
Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Відповідно до частин 1-3 статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:
надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;
формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).
Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.
Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.
Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті «а» частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування
Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Судом першої інстанції вірно було зазначено, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Вірно судом першої інстанції було зазначено, що наказ від 24.01.2020 №8-644/15-20-СГ не містить а ні мотивів, а ні обставин, за яких воно прийнято. 
В оскаржуваному наказі Управління Держгеокадастру як на підставу для відмови у задоволенні клопотання посилається лише на норму Земельного кодексу України, а саме частину 4 статті 122 Земельного кодексу України.
З огляду на відсутність в оскаржуваному наказі мотивів невідповідності поданого клопотання вимогам закону, зокрема частині 4 статті 122 Земельного кодексу України, суд першої інстанції обґрунтовано не брав до уваги доводи відповідача, що частина запитуваної  позивачем земельної ділянки відноситься до земель колективної форми власності.
Вірно судом першої інстанції було враховано, що доводам відповідача суд вже надавав правову оцінку у рішенні від 21.10.2019 у справі №280/2663/19.
Відповідно до положень статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Вірними є висновки суду першої інстанції, що обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі №280/2663/19, яке набрала законної сили, не доказуються при розгляді даної справи в силу положень статті 78 КАС України.
Колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що  належним способом захисту порушених прав позивача у вказаній частині є визнання протиправним та скасування наказу від 24.01.2020 №8-644/15-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою».
Враховуючи що підставою для відмови у задоволенні клопотання позивача стали обставини, яким надана оцінка в іншій справі, то належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання Управління Держгеокадастру надати ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою.
Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні. 
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області залишити без задоволення. 
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 09 квітня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш