ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року	Львів	Справа № 308/11938/20 пров. № А/857/3818/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 

головуючого судді Довгополова О.М., 
суддів  Гудима Л.Я., Святецького В.В.,
з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

суддя (судді) в суді першої інстанції – Шумило Н.Б.,
місце ухвалення рішення – м. Ужгород,
дата складання повного тексту рішення: 28 січня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці Держмитслужби про скасування постанови в справі про порушення митних правил №1480/30500/20 від 28.10.2020 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 січня 2021 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову.
Рішення мотивоване тим, що відповідачем було вірно ідентифіковано статус позивача як резидента, а під час проходження митного контролю вчинила дії, спрямовані на неправомірне звільнення чи ухилення від сплати митних платежів.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в порушення вимог ст. 285 КУпАП Закарпатська митниця Держмитслужби не здійснила надіслання їй постанови в трьохденний термін, така згідно відбитку поштового зв`язку Укрпошти надіслана 03.11.2020, через 6 днів після її винесення. Зазначає, що громадянка України – ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 не має жодного відношення до неї, гр. Угорщини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що вона фактично являється нерезидентом, так як має місце реєстрації в Угорщині та фактично проживає за межами України, що підтверджується паспортом громадянина Угорщини НОМЕР_1 , виданого 25 лютого 2019 року. Вважає, що підпадає під ознаки нерезидента в розумінні МК України, оскільки має постійне місце проживання в Угорщині з 08.05.2019. Крім того, покликається на те, що митним органом не було встановлено відомостей про митну вартість транспортного засобу, який ввозився, при винесенні оскаржуваної постанови використані докази, які містять в собі припущення щодо вартості транспортного засобу та суми митних платежів.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відносно громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , головним державним інспектором відділу оперативного реагування №1 управління забезпечення протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці Держмитслужби Сакалош М.М. було складено протокол №1480/30500/20 від 22.09.2020 про порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України.
Постановою в справі про порушення митних правил №1480/30500/20 від 28 жовтня 2020 року, винесеною заступником начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Балан І.В., громадянку України ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у розмірі 368697,72 грн.
Із постанови №1480/30500/20від 28.10.2020 слідує, що 06.05.2020 до управління запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил Закарпатської митниці Держмитслужби надійшов лист управління забезпечення митного контролю та оформлення Закарпатської митниці Держмитслужби від 06.05.2020 № 7.7.-18/15-292 «Про ознаки порушення митних правил при ввезенні транспортних засобів нерезидентами», зокрема автомобіля марки «MERCEDEDES-BENZ C270CDI» р.н.з. Угорщини НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 .
Проведеною перевіркою з використанням баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України було встановлено, що протягом 2019 - 2020 років громадянка ОСОБА_2 / ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 неодноразово перетинала митний кордон України як в напрямку виїзд так і в напрямку в`їзд в Україну в якості водія на вищевказаному транспортному засобі.
Зокрема, 20.06.2020 через митний пост «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби громадянка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ввезла на митну територію України вищевказаний транспортний засіб в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року», подавши до митного контролю посадовим особам митниці паспорт громадянки Угорщини НОМЕР_1 , виданий на її ім`я та заявила адресу проживання на території Угорщини HUN4400 Nyiregyhaza Fazekas Janos ter 15/31 A. Таким чином, ОСОБА_3 заявила митному органу України про свій статус фізичної особи - нерезидента, в розумінні Митного кодексу України.
Разом з тим встановлено, що митний кордон України неодноразово перетинала гр. України ОСОБА_2 , яка подавала співробітникам митниці паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 , виданий 15.08.2017.
В ході проведення перевірки правомірності ввезення на митну територію України легкового автомобіля марки «MERCEDEDES-BENZ C270CDI» р.н.з. Угорщини НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_5 Закарпатською митницею Держмитслужби на адресу Головного управління Державної міграційні службі України в Закарпатській області направлений запит від 01.07.2020 №7.7-20-04/16/5773 щодо встановлення відомостей про реєстрацію місця проживання та паспортних даних громадянки: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
11.07.2020 від ГУ ДМСУ в Закарпатській області надійшов лист від 08.07.2020 № 2101.3-4733/21.3-20, відповідно до якого громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 значиться зареєстрованою з 27.09.2007 за адресою АДРЕСА_1 , та відповідно підтверджує її статус фізичної особи - резидента, в розумінні Митного кодексу України.
Також в результаті проведеної аналітично-пошукової роботи встановлено, що громадянка ОСОБА_4 в період 2018-2019 років перетинала митний кордон України в напрямку в`їзд та виїзд на легкових автомобілях на підставі паспорту громадянина України для виїзду закордон № НОМЕР_4 та заявляла адресу місця проживання АДРЕСА_1 .
20.09.2020 митницею, на запит від 25.08.2020 № 7-7-20-04/17/8021, отриманий лист виконавчого комітету Ужгородської міської-ради від 14.09.2020 № 2575/03-13, згідно якого відповідно до відомостей реєстру територіальної громади ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 14.09.2020 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .
У постанові зазначено, що громадянка ОСОБА_4 - має статус резидента, а тому не мала права ввозити транспортний засіб марки «MERCEDEDES-BENZ C270CDI» р.н.з. Угорщини НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_5 , в режимі «тимчасове ввезення до 1 року», в порядку встановленому ч. 1 ст. 380 МК України. З метою ухилення від сплати митних платежів, передбачених законодавством України. щодо транспортного засобу «MERCEDEDES-BENZ C270CDI» р.н.з. Угорщини НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_5 , громадянка ОСОБА_4 , будучи резидентом, надала працівникам митниці паспортний документ, що дає право на перетин державного кордону, у відповідності до якого був визначений її статус фізичної особи - «нерезидент», заявила про своє постійне місце проживання за межами України та заявила автомобіль, що ввозиться на митну територію України в митний режим «тимчасове ввезення до 1 року».
Згідно постанови від 28.10.2020 у своєму поясненні від 20.06.2020 громадянка ОСОБА_2 зазначила, що вона є громадянкою Угорщини, українського закордонного паспорту немає, відношення до адреси АДРЕСА_1 не має. Там не проживає. 
Також у постанові вказано, що відповідно до листа Управління адміністрування митних платежів, митної вартості та класифікації товарів Закарпатської митниці Держмитслужби від 11.08.20 № 1464/7.7-15/18 вартість транспортного засобу марки «MERCEDEDES-BENZ C270CDI» р.н.з. Угорщини НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_5 за межами митної території України становить 1450 євро, що по курсу НБУ станом на 20.06.2020 складає 43583,96 грн. Загальна сума митних платежів, які б підлягали сплаті у разі випуску у вільний обіг вказаного вище транспортного засобу станом на 20.06.2020 складає 122899,24 грн. Таким чином, громадянка України ОСОБА_4 подавши під час митного контролю та оформлення транспортного засобу марки «MERCEDEDES-BENZ C270CDI» р.н.з. Угорщини НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_5 паспорт громадянина Угорщини НОМЕР_1 та заявивши працівникам митниці постійне місце проживання за межами території України, вчинила протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, чим вчинила правопорушення, що передбачене ст. 485 Митного кодексу України.
У постанові зазначено, що вина ОСОБА_4 підтверджується протоколом про порушення митних правил №1480/30500/20 від 22.09.2020, витягами з АСМО «Інспектор», листом ТУ ДМСУ в Закарпатській області від 08.07.2020 № 2101.3-4733/21.3-20, листом виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 14.09.2020 № 2575/03-13, іншими матеріалами справи.
Представником відповідача до відзиву було долучено дані Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску, згідно якого 20.06.2020 ОСОБА_3 через «зелений коридор» з метою особистого користування в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» ввезла транспортний засіб «MERCEDES-BENZC270CDI» р.н.з. Угорщини НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_5 . При ввезенні зазначеного транспортного засобу було надано паспорт громадянина Угорщини НОМЕР_1 . Аналогічні відомості зазначені і у витягу з «АСМО Інспектор».
З відповіді Головного управління ДМС України в Закарпатській області та відповіді Виконавчого комітету Ужгородської міської ради №2575/03-13 від 14.09.2020 слідує, що громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає обставинам справи та правильному застосуванню норм матеріального права з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України (далі – МК України) завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 489 МК України).
Статтею 495 МК України передбачено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України
Частиною 1 статті 485 МК України визначено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Тобто, як вірно врахував суд першої інстанції, з об`єктивної сторони правопорушення передбачене ст. 485 МК України в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак, зокрема: діяння, спрямоване на ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів та причинний зв`язок між діянням та наслідками.
Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої у Постанові від 16 жовтня 2018 року по справі № 751/7809/16, відповідальність, передбачена санкцією ст. 485 МК України, настає у разі наявності мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також заявлення неправдивих відомостей.
Вимогами з ч. 1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.
Частиною 2 статті 380 МК України визначено, що транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.
Відповідно до частини 4 статті 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
Згідно ч. 6 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки та збори в порядку та в розмірах, встановлених законом.
Позивач у позові заперечує, що вона та ОСОБА_4 є однією та тією ж особою, вказує, що в неї є статус нерезидента, так як має місце проживання на території Угорщини.
Згідно матеріалів справи, а саме копії паспорта громадянки Угорщини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 НОМЕР_1 та копії паспорта громадянки України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджується, що це одна і та ж особа (а.с. 23, 57).
Пунктом 1 статті 2 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001№ 2235-III встановлено, що якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.
Відповідно до підпункту «в» п. 50 ч. 1 ст. 4 МК України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.
Підпунктом «в» п. 33 ч. 1 ст. 4 МК України визначено, що нерезиденти - фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України.
Відтак, як вірно враховано судом, необхідність сплати особою митних платежів при ввезенні на територію України транспортного засобу для особистого користування або звільнення від їх сплати залежить від того, чи є особа резидентом чи нерезидентом і встановлюється митним органом при ввезенні автомобіля на територію України. Основоположним критерієм визначення особи резидентом чи нерезидентом у розумінні Митного кодексу України є її постійне місце проживання, а не її громадянство, оскільки нерезидентом може бути, зокрема, як громадянин України, так і громадянин іншої держави.
Для того щоб особа вважалася нерезидентом вона повинна відповідати певним критеріям, характерним для нерезидентів України, а саме мати статус (бути) іноземця чи особи без громадянства або бути громадянином України, який має постійне місце проживання за межами України, у тому числі таким, який тимчасово перебуває на території України.
Дана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року по справі № 751/7809/16.
Відповідно п. 45 ст. 4 МК України постійне місце проживання - це місце проживання на території будь-якої держави не менше одного року громадянина, який не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цим громадянином службових обов`язків або зобов`язань за договором (контрактом).
Відповідно до ч. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзд в Україну громадян України» оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
Відповідно до п. 4 розділу IV Порядку провадження за заявами про оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання, зареєстрованого наказом Міністерства внутрішніх справ України 16.08.2016 № 816, у разі прийняття рішення про оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання територіальний орган ДМС у строк непізніше п`яти робочих днів інформує заявника про прийняте рішення та строк його дії, а також про те, що заявнику необхідно: зняти з реєстрації своє місце проживання в Україні.
Відповідно до п.6 розділу IV Порядку після подання заявником паспорта громадянина України у формі книжечки зі штампом зняття з реєстрації місця проживання або довідки про зняття з реєстрації місця проживання, виданої органом реєстрації, територіальний орган ДМС проставляє в паспорті громадянина України у формі книжечки (на одній із сторінок з одинадцятої по шістнадцяту) та в паспорті (паспортах) громадянина України для виїзду за кордон (на одній із сторінок з другої по п`яту) штампи про оформлення виїзду за кордон на постійне проживання, які скріплюються печаткою (після повернення на проживання в Україну вказані штампи анулюються).
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що для виїзду за кордон для постійного місця проживання громадянину України необхідно знятися з реєстрації місця проживання в Україні.
А тому відмітка в паспорті громадянки Угорщини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_1 , про її реєстрацію на території Угорщини не підтверджує її постійне місце проживання на території Угорщини, як громадянки України.
За таких обставин колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем було вірно ідентифіковано статус позивача як резидента.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що при наявності паспортів двох держав - України та Угорщини, та не маючи постійного місця проживання за межами території України, громадянка України (резидент), ОСОБА_2 , під час митного контролю та оформлення транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ C270CDI» р.н.з. Угорщини НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_5 , свідомо подала до митного органу паспорт громадянки Угорщини, що надає їй статусу «нерезидента», хоча остання є громадянкою України, а тому фактично маючи статус «резидента» надала документ, який є підставою для несплати митних платежів, тим самим вчинила дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.
Щодо доводів апелянта про порушення порядку визначення митної вартості транспортного засобу, то такі є безпідставними з огляду на таке.
Як встановлено судом, при ввезенні транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ C270CDI» р.н.з. Угорщини НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_5 , такий не вилучався, місцезнаходження останнього не встановлено, документи про його якісні та вартісні характеристики відсутні, що унеможливлювало проведення експертизи. Орієнтовну вартість автомобіля було визначено митницею на підставі мінімальної ціни на аналогічний автомобіль за межами митної території України, за допомогою довідкового інтернет-джерела mobile.de, що не суперечить Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395. При цьому розрахунок суми митних платежів було проведено митним органом за допомогою модуля «Розрахунок платежів» АСМО «Інспектор» в автоматичному режимі.
З урахуванням наведеного, оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач приймаючи постанову в справі про порушення митних правил №1480/30500/20 від 28.10.2020 діяв в межах повноважень та відповідно до законів України та про безпідставність позовних вимог.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.  
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Керуючись ст. ст. 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 січня 2021 року у справі № 308/11938/20 залишити без змін.
 Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. В. Святецький  	
Повне судове рішення складено 15.04.2021 р., у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії Гудима Л.Я.