УХВАЛА

19 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/5485/20
адміністративне провадження № К/9901/11745/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Єресько Л.О., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Апарату Верховної Ради України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2020 року  та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року у справі №640/5485/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про визнання протиправною бездіяльності, стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,  

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому, із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану відпустку за період роботи з 28 листопада 2014 року до 29 серпня 2019 року;

-    стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану відпустку у сумі: 273  360,60 грн;

-        зобов`язати відповідача виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2020 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року, адміністративний позов задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність Апарату Верховної Ради України, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті при звільненні ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану відпустку за період роботи з 28 листопада 2014 року до 29 серпня 2019 року (142,5 календарних днів);

- стягнуто з Апарату Верховної Ради України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану відпустку за період роботи з 28 листопада 2014 року до 29 серпня 2019 року (142,5 календарних днів) у розмірі: 273 360, 60 грн, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (за період з 29 серпня 2019 року до 26 жовтня 2020 року - 291 день) у розмірі: 625  294 грн 98 коп, а всього: 898  655 грн 58 коп.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, Апарат Верховної Ради України звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її засобами поштового зв`язку 1 квітня 2021 року.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2020 року  та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року у справі №640/5485/20 й ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Також скаржник просить поновити строк касаційного оскарження.

Верховний Суд ухвалою від 19 квітня 2021 року визнав підстави пропуску строку касаційного оскарження неповажними та залишив касаційну скаргу без руху, встановивши скаржнику строк у десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, де вказати інші  підстави пропуску строку з наданням відповідних доказів їх поважності.

На виконання цієї ухвали Апарат Верховної Ради України надіслав клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, однак поважних підстав пропуску такого строку не зазначив.

Так, як підставу для поновлення строку касаційного оскарження скаржник вказує, що незважаючи на те, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року була отримана  Сектором службової кореспонденції у поштовому відділені 26 лютого 2021 року, до Керівника Апарату Верховної Ради України вона фактично надійшла 2 квітня 2021 року. Покликаючись на спалах хвороби Covid-19 у відділі службової кореспонденції, обмежену кількістю працівників відділу у цей період та велике надходження кореспонденції через поштове відділення №8 з 26 лютого до 2 березня 2021 року, просить Суд поновити строк касаційного оскарження. 

Однак, особливості організації робочого процесу та наслідки, які випливають через відсутність механізму взаємозаміщення працівників між собою та можливості делегування відповідних функції іншій особі, не можуть бути визнані Судом як поважні причини пропуску строку.

Так, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку в строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин. 

Крім того, як вбачається із Єдиного державного реєстру, постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року була оприлюднена у цьому реєстрі 26 лютого 2021 року, а відтак, у скаржника була можливість безпосередньо ознайомитись із повним текстом судового рішення за допомогою цього реєстру та звернутись до Верховного Суду з касаційною скаргою в межах встановленого статтею 329 КАС України строку. 

Отже, станом на день постановлення цієї ухвали, недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 19 квітня 2021 року, скаржником не були усунуті.

Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин і правового регулювання колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити. 

Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку Апаратом Верховної Ради України на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2020 року  та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Апарату Верховної Ради України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2020 року  та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року у справі №640/5485/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про визнання протиправною бездіяльності, стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

…………………………….

…………………………….

…………………………….
Н.М.          Мартинюк
Л.О.     Єресько
Ж.М.          Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду