УХВАЛА

29 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 340/1905/20
адміністративне провадження № К/9901/21610/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської  О.Р. (далі - Суд), 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2021 року в справі №340/1905/20 за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Першої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними і скасування рішення і наказу, визнання протиправними дій, поновлення на посаді, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Кіровоградської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Першої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора, у якому просив: 
- визнати протиправним і скасувати рішення Першої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 10.04.2020 № 303 "Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки";
- визнати протиправними дії Офісу Генерального прокурора щодо зобов`язання прокурора Кіровоградської області,  викладеному у листі від 14.04.2020 №06/1/1-617вих-20, звільнити у визначений термін працівників прокуратури області, які згідно з рішеннями кадрових комісій неуспішно пройшли атестацію;
- визнати протиправним і скасувати наказ прокурора Кіровоградської області від 29.04.2020 №87к про звільнення з посади начальника відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції Управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Кіровоградської області з 30.04.2020;
- поновити в органах прокуратури на посаді начальника відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції Управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Кіровоградської області, або рівнозначній посаді;
- стягнути з Прокуратури Кіровоградської області середній заробіток за час вимушеного прогулу до моменту фактичного поновлення на посаді.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року позов задоволено частково:
- визнано протиправним і скасовано рішення Першої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 10.04.2020 № 303 "Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки".
- визнано протиправним і скасовано наказ прокурора Кіровоградської області від 29.04.2020 № 87к, яким ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції Управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Кіровоградської області з 30.04.2020;
- поновлено ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді начальника відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції Управління представництва інтересів держави в суді Кіровоградської обласної прокуратури або рівнозначній посаді;
- стягнуто з Кіровоградської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04.05.2020 по 20.01.2021 включно 256878 грн з подальшим вирахуванням обов`язкових податків та зборів;
- у задоволені решти позовних вимог відмовлено;
- допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді начальника відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції Управління представництва інтересів держави в суді Кіровоградської обласної прокуратури або рівнозначній посаді;
- допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення середньої заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць на користь ОСОБА_1 у розмірі 29255,55 грн з подальшим вирахуванням обов`язкових податків та зборів.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2021 року рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року змінено в частині визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виклавши абзац 5 резолютивної частини у наступній редакції: «Стягнути з Кіровоградської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 30.07.2020 по 20.01.2021 у розмірі 171252 грн».
10 червня 2021 року до Суду надіслано касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2021 року в справі №340/1905/20.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про її повернення з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами. 
У касаційній скарзі скаржник зазначає, що підставою касаційного оскарження судового рішення є застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 20 червня 2018 року (справа №826/808/16); від 25 травня 2016 року (справа №6-511цс16); від 21 вересня 2017 року (справа №6-2597цс16); від 24 квітня 2019 року (справа №808/892/17); від 22 травня 2019 року (справа №572/2429/15-ц).
Суд відхиляє доводи скаржника, оскільки правовідносини у справах, на які він посилається, не є подібними.
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
Доводи скаржника зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанції, що виключає можливість їх перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Частиною першою статті 341   КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Ураховуючи те, що скаржником не обґрунтовано передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Керуючись статтями  248, 328, 332, 334, 341 КАС України,  Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2021 року в справі №340/1905/20 повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є статочною та не може бути оскаржена.
Суддя:                                                                                                      О.Р. Радишевська