Ухвала
Іменем України
17 травня 2021 року
м. Київ
справа № 463/2285/20 
провадження № 51-1690 впс 21
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                             ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув подання Львівського апеляційного суду про направлення матеріалів провадження № 463/2285/20 з апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03 березня 2021 року,  з одного суду апеляційної інстанції до іншого,
 
встановив: 
Подання, яке надійшло до Суду в порядку ч. 3 ст. 34 КПК України, обґрунтовується тим, що у Львівському  апеляційному суді неможливо утворити склад суду для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 , оскільки з дванадцяти суддів судової палати у кримінальних справах, які на даний час фактично працюють у цьому суді,  задоволено заявлені 10 суддями цього суду самовідводи. Таким чином, не вистачає потрібної кількості суддів для розгляду зазначеної апеляційної скарги.
Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду подання.
Перевіривши наведені у поданні доводи та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні подання належить відмовити з таких підстав.
Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду.
Положеннями ч. 3 ст. 34 КПК України передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Згідно протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 квітня 2021 року, призначення вищевказаних матеріалів провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. 
Водночас, статтею 34 КПК України передбачена можливість направлення провадження з одного суду до іншого, якщо неможливо утворити новий склад суду, при цьому, будь- яке посилання на необхідність включення до автоматизованого розподілу суддів лише із судової палати з розгляду кримінальних справ відповідного суду, в зазначеній статті, відсутнє.
Конституцією України регламентовано, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Під час застосування правил спеціалізації суддів потрібно виходити з єдності правового статусу судді, що передбачає здійснення ним правосуддя в будь-якій справі, віднесеній до юрисдикції конкретного суду (за винятком випадків, що прямо передбачені законом).
Частиною 2 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що у випадках, визначених законом, а також за рішенням зборів суддів відповідного суду може запроваджуватися спеціалізація суддів з розгляду конкретних категорій справ.
Виходячи зі змісту зазначених положень запровадження спеціалізації не є обов`язковим.
Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, для кожного судді може бути визначена більше, ніж одна спеціалізація. Визначення спеціалізації суддів у суді, в тому числі слідчих суддів, має забезпечити виключення випадків неможливості проведення автоматизованого розподілу справи або матеріалів кримінального провадження через відсутність суддів відповідної спеціалізації.
Крім того, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду (у редакції рішення Ради суддів України від 15 вересня 2016 року № 58) установлено, що автоматизований розподіл судових справ між суддями в судах, у яких відсутня спеціалізація або її застосування неможливе, здійснюється між усіма суддями.
Слід зазначити, що у апеляційному суді в судовій палаті з розгляду кримінальних справ та судовій палаті з розгляду цивільних справ фактично працює 25 суддів.
Таким чином, за наявної фактичної чисельності суддів, матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 може розглянути два судді судової палати з розгляду кримінальних справ й суддя судової палати з розгляду цивільних справ.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що Львівським апеляційним судом не вичерпані усі можливості щодо утворення нового складу колегії суддів для розгляду матеріалів провадження (справа № 463/2285/20), а тому подання цього суду є необґрунтованим та підстав для його задоволення немає.
Керуючись ст. 34 КПК України, Верховний Суд  
постановив:
Подання Львівського апеляційного суду про направлення матеріалів провадження № 463/2285/20 з апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03 березня 2021 року,  з одного суду апеляційної інстанції до іншого - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                                     ОСОБА_2                                ОСОБА_3