Ухвала
іменем України
19 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 415/1201/21
провадження № 51- 1819 впс 21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                              ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю
секретаря судового засідання            ОСОБА_4 ,
розглянувши в судовому засіданні клопотання начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Тернопільської обласної прокуратури – прокурора групи прокурорів у провадженні ОСОБА_5 про направлення  матеріалів кримінального провадження № 42019210000000103 від 10 червня 2019 року щодо  ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 Кримінального кодексу України (далі – КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
до Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі — КПК) надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 про направлення матеріалів вказаного кримінального провадження з Лисичанського міського суду Луганської області до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.
Клопотання мотивовано тим, що відповідно до обвинувального акта ОСОБА_6 умисно, в період з весни 2014 року по грудень 2015 року, перебуваючи на посаді командира «15-го батальйону територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » другого  армійського корпусу народної міліції  ЛНР», брав участь у злочинній діяльності терористичної організації «ЛНР» на тимчасово окупованій території Луганської області. В розумінні адміністративно-територіальної одиниці у кримінальному провадженні не визначено, де саме обвинувачений брав участь у складі терористичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_1 », тому місце вчинення ним кримінального правопорушення встановити неможливо. 
У клопотанні прокурор також зазначає про те, що згідно із розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 вересня 2014 року № 27/0/38-14, встановлена підсудність цього кримінального провадження за Лисичанським міським судом Луганської області та  01 лютого 2021 року на підставі ст. 291 КПК до Лисичанського міського суду Луганської області було передано обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні. 
При цьому прокурор вважає, що відповідно до положень ст. 32 КПК, якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Зазначає про те, що досудове розслідування в даному провадженні здійснювалося і закінчено слідчим відділом органу безпеки в Тернопільській області, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Тернопільського міськрайонного  суду, процесуальне керівництво забезпечувалось прокуратурою Тернопільської області, захисник ОСОБА_7 мешкає у м. Тернополі, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні,  обвинувачений  ОСОБА_6 переховується від органів слідства і перебуває на тимчасово окупованій території України, що фактично через віддаленість суду унеможливлює здійснення належного захисту при здійсненні розгляду обвинувального акта. 
Учасникам судового провадження у порядку, передбаченому КПК, направлено повідомлення про час і місце розгляду клопотання, обвинуваченому повідомлено шляхом оголошення через сторінку Верховного Суду (веб-портал «Судова влада України»), проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Клопотань про відкладення дати розгляду не надійшло. 
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали кримінального провадження, що стосуються вирішення клопотання в порядку ст. 34 КПК, та перевіривши доводи, наведені у клопотанні, Суд дійшов висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з огляду на таке. 
Положеннями ч. 3 ст. 34 КПК встановлено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, – суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо:
1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності;
2) після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду;
3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження;
4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження. 
До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Проте, у клопотанні прокурором не наведено визначених законом підстав для направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. 
Зі змісту клопотання убачається, що слідством завершено розслідування у цьому кримінальному провадженні в  Тернопільській області та органом досудового розслідування обвинувальний акт спрямовано до Лисичанського міського суду Луганської області.
Згідно інформації Лисичанського міського суду Луганської області, у цьому суді перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 42019210000000103 від 10 червня 2019 року щодо  ОСОБА_6 .
Оскільки, згідно обвинувального акта ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення на території Луганської області, то кримінальне провадження № 42019210000000103 від 10 червня 2019 року відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК підсудне Лисичанському міському суду Луганської області.
Крім того, згідно з розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року № 27/0/38-14, встановлена підсудність цього кримінального провадження за Лисичанським міським судом Луганської області.
У зв`язку з чим відсутні обґрунтовані підстави для висновку про те, що до Лисичанського міського суду Луганської області кримінальне провадження надійшло саме з порушенням правил підсудності. За таких обставин відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора.
Враховуючи викладене та керуючись статтею 34 КПК, Суд
постановив:
Клопотання начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Тернопільської обласної прокуратури – прокурора групи прокурорів у провадженні ОСОБА_5 про направлення  матеріалів кримінального провадження № 42019210000000103 від 10 червня 2019 року щодо  ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК, з Лисичанського міського суду Луганської області до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області,  залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                ОСОБА_3