ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/683/19  Номер провадження 22-ц/814/854/21	Головуючий у 1-й інстанції Ситник  О.В.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя : Триголов В.М., 
судді: Лобов О.А., Дорош А.І.,
секретар: Коротун І.В.,
за участю адвокатів Грущанського В.О., Любченка О.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Воскобійники" на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 28 січня 2021 року та додаткове рішення цього ж суду від 4 лютого 2021 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Воскобійники" про стягнення заборгованості по орендній платі за землю та розірвання договору оренди землі,- 

                        В С Т А Н О В И В :
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Воскобійники ” про стягнення заборгованості по орендній платі за землю за 2017 та 2018 роки та розірвання договору оренди землі з підстав систематичної несплати орендної плати орендарем та наміром самостійно обробляти земельну ділянку.
В обґрунтування позову посилалась на те, що вона є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4, 6171 га ріллі кадастровий номер 5321381000:00:005:0033 що знаходиться на території Бірківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, яка була нею успадкована після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , свідоцтво про право на спадщину за законом виданого 24.07.2018 року державним нотаріусом Зіньківської державної нотаріальної контори . 
За життя ОСОБА_2 було укладено з Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Воскобійники» договір оренди землі від 01.01.2009 року на оренду вищезазначеної земельної ділянки, зареєстрований 14.10.2009 року у Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України. 
В липні 2018 року позивачка звернулась до СТОВ «Воскобійники» із заявою, в якій повідомляла про те, що вона успадкувала після померлої ОСОБА_2 спірну земельну ділянку, та вона має намір самостійно обробляти земельну ділянку, крім того просила сплатити їй орендну плату по договору оренди землі від 01.01.2009 року за оренду вказаної земельної ділянки за 2017 -2018 роки і земельну ділянку в подальшому не обробляти. 
Листом від 08.08.2018 року генеральний директор СТОВ «Воскобійники» ОСОБА_3 посилаючись на п. 40 умов договору оренди землі від 01.01.2009 року та ст. 770 ЦК України зазначив про те, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку в тому числі в порядку спадкування не є підставою для припинення договору оренди, а також, що розмір орендної плати за землю за вказаним договором оренди землі збільшився і становить 10 % від нормативної грошової оцінки землі , а тому відповідач надалі продовжив користуватись належною ОСОБА_1 земельною ділянкою на підставі договору оренди землі від 01.01.2009 року, укладеного з нині померлою ОСОБА_2 і користується нею по даний час.
Позивач вказує, що відповідач так і не сплатив орендної плати за оренду земельної ділянки за 2017 та за 2018 роки, а тому на даний час є заборгованість за 2017 рік 13660 гривень , за 2018 рік в сумі 13 660 гривень. 
На час звернення позивача до суду відповідач продовжує користуватись земельною ділянкою однак орендної плати добровільно так і не сплатив. 
Позивач, з врахуванням збільшених позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача 40 980 гривень заборгованості із орендної плати за 2017 -2019 роки та розірвати договір оренди припинивши також обтяження речових прав на нерухоме майно за відповідачем , що виникло на підставі договору.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 28 січня 2021 року позов ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Воскобійники ” про стягнення заборгованості по орендній платі за землю та розірвання договору оренди землі задоволено частково.
Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Воскобійники ” на користь ОСОБА_1 заборгованість із орендної плати за договором оренди землі від 01.01.2009 року відносно земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4, 6171 га ріллі , кадастровий номер якої 5321381000:00:005:0033 в сумі 8797 гривень 32 копійки - як орендну плату за 2017 рік з якої податки відраховані .
Розірвано договір оренди землі від 01 січня 2009 року укладений між ОСОБА_2 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю “Воскобійники ”відносно земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4, 6171 га ріллі, кадастровий номер якої 5321381000:00:005:0033, що розташована на території Бірківської сільської Ради Зіньківського району Полтавської області, зареєстрований 14 жовтня 2009 року у Зіньківському відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» та припинено обтяження речових прав на нерухоме майно за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Воскобійники», що виникло на підставі такого договору оренди землі від 01 січня 2009 року. 
В іншій частині позовних вимог відмовлено 
Додатковим рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 4 лютого 2021 року стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Воскобійники” на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 21 383 гривні 62 копійки. 
       Не погодившись з рішенням та додатковим рішенням районного суду, генеральний директор Сіськогоподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Восколбійники» Капленко В.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення та додаткове рішення місцевого суду скасувати. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права.
Зокрема вказує на те, що ОСОБА_1 не повідомила орендарю платіжних реквізитів для перерахування орендної плати за земельну ділянку, що на думку апелянта може свідчити про уникнення від отримання орендної плати з метою ініціювання дострокового розірвання договору оренди землі. Звертає увагу суду на те, що повідомлення всіх необхідних даних є обов`язком особи, яка набула права власності на земельну ділянку. 
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в доводах якого вважає рішення та додаткове рішення місцевого суду законними та обґрунтованими, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення та додаткове рішення місцевого суду – без змін. 
Вказує, що місцевий суд дійшов вірного висновку про відсутність у відповідача перешкод для виплати орендної плати позивачці.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом встановлено, що 01.01.2009 року між ОСОБА_2 та СТОВ «Воскобійники», укладено договір оренди земельної ділянки строком на 25 років. 
Після смерті ОСОБА_2 право власності на спірну земельну ділянку перейшло до позивачки ОСОБА_1 у порядку спадкування.
Відповідно до умов договору перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця не є підставою припинення договору. 
Відразу після отримання свідоцтва про право на спадщину, 30.07.2018 року позивач звернулась до СТОВ «Воскобійники» із повідомленням, в якому просила сплатити їй орендну плату за 2017 та 2018 рік та повідомила орендаря про намір розірвати договір оренди в односторонньому порядку у зв`язку з бажанням використовувати земельну ділянку для особистих потреб, в додатках додала копію свідоцтва про право на спадщину в якому було зазначено і адресу ОСОБА_1 і її ідентифікаційний код та також додала копію витягу із реєстру нерухомого майна.
Проте, відповідач відмовив їй у розірванні договору та  станом на 22.10.2020 року продовжує користуватись земельною ділянкою. Оскільки відповідач не сплатив орендну плату і за 2019 рік, позивач збільшила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача орендну плату за 2017-2019 роки.
Листом від 08.08.2018 року підприємство повідомило орендодавця про те, що була підвищена орендна плата до 10 % та запросили її завітати в офіс СТОВ «Воскобійники» для укладення додаткової угоди до Договору.
В ході розгляду справи встановлено, що згідно видаткового касового ордеру від 21.03.2017 року № РКО-000359 ОСОБА_2 видана орендна плата за пай за 2017 рік в сумі 17 594 грн. 12 коп.
Згідно висновку посмертної почеркознавчої експертизи № 34076- 34078/19-32 від 17.02.2020 року підпис від імені ОСОБА_2 у видатковому касовому ордері № РКО-000359 СТОВ «Воскобійники» від 21.03.2017 року у рядку «Підпис одержувача» - виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки і застосування технічних засобів. Підпис від імені ОСОБА_2 у видатковому касовому ордері № РКО-000359 СТОВ «Воскобійники» від 21.03.2017 року у рядку «Підпис одержувача» - виконано не ОСОБА_2 а іншою особою з наслідуванням підписного почерку ОСОБА_2 
20.10.2020 року відповідачем на користь позивача здійснено грошовий переказ в розмірі 48556,94 грн. в рахунок орендної плати за земельний пай за 2018-2019 роки і доплати за 2017 рік. 

Задовольняючи частково позовні вимоги місцевий суд виходив з того, що позивачем доведено порушення відповідачем умов договору оренди землі від 01.01.2009 року у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати протягом 2017 -2019 років.
Доводи відповідача про ухилення від отримання орендної плати в розумінні не виконання вимог ст. 148 -1 ЗК України суд вважає безпідставним, тому що СТОВ «Воскобійники» мало можливість сплатити орендну плату шляхом перерахування коштів наприклад поштовим переказом на виконання договірного зобов`язання.
Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, та зазначає наступне.
Так, частиною першою статті 2 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
За приписами статті 1 ЗУ «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до статті 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Положеннями статей 24, 25 ЗУ «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної  ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
Частиною першою статті 32 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Стаття 141 ЗК України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Разом з тим за частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.
Відповідна правова позиція була викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17.
Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.
Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував суттєві обставини справи як щодо наявності факту порушення відповідачем умов договору, так і щодо наявності критерію істотності цього порушення договору.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивач фактично ухилялась від отримання орендної плати колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідачем вказані обставини не доведені належними та допустимими доказами. 
Так, зокрема, як на підставу невиплати орендної плати позивачці відповідач посилається на неповідомлення останньою банківських реквізитів для здійснення перерахування. 
Проте, вказані обставини місцевим судом вірно не взяті до уваги, оскільки відповідачу були відомі як поштова адреса ОСОБА_1 так і її ідентифікаційний код, що не позбавляло відповідача можливості здійснити перерахування орендної плати поштовим переказом. Неповідомлення орендодавцем банківських реквізитів для здійснення виплати орендної плати не позбавляє орендаря від обов`язку її сплати.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що 20.10.2020 року відповідачем здійснено оплату заборгованості по орендній платі за 2018-2020 роки саме поштовим переказом на ім`я ОСОБА_1 .
Інші наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Отже, висновки місцевого суду ґрунтуються на законі та встановлених у справі фактичних обставинах, на підставі наданих учасниками справи доказів, яким судом дана відповідна правова оцінка згідно ст. 89 ЦПК України. 
За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення, як ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість рішення Зіньківського районного суду від 28.01.2021 року, то додаткове рішення цього ж суду від 04.02.2021 року скасуванню також не підлягає.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -
                               
П О С ТА Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Воскобійники"– залишити без задоволення.
Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 28 січня 2021 року та додаткове рішення цього ж суду від 4 лютого 2021 року– залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:                                                                 В.М. Триголов        

       Судді        :                                                          А.І. Дорош

                                                                               О.А. Лобов