ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2021 року          м.Дніпро         Справа №  908/309/21
          
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:  Іванова О.Г. (доповідач), 
суддів: Антоніка С.Г., Березкіної О.В.
при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.
представники сторін:
від позивача: Богданова А.А. адвокат, договір про надання правової допомоги б/н  від 31.08.2020 р.;
від відповідача-1: Сушко Т.В. адвокат, довіреність № 09/12/77  від 07.09.2020 р.;
інші учасники процесу в судове засідання не з`вилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства “Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний Банк” та Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС" на ухвалу  Господарського суду Запорізької області від 09.02.2021, постановлену суддею Азізбекян Т.А., повний текст якої підписаний 09.02.2021, за наслідками розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС" про забезпечення позову , у справі  №908/309/21
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС", місто Дніпро, 
до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства “Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний Банк”, місто Київ
до відповідача-2: Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича, місто Дніпро
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вовк Ірина Іванівна, місто Запоріжжя, 
про визнання припиненою іпотеку за Договором іпотеки та зняття арешт з об`єкту нерухомого майна,
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.02.2021 у справі №908/309/21 частково задоволено заяву ТОВ "ГАЛАНТОС" про забезпечення позову.
Зупинено продаж наступного нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 962296923101, адреса: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Карпенка-Карого, будинок 60, яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС" (ЄДРПОУ 42255113), яке виставляється на продаж на електронних торгах на сайті "SЕТАМ", приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим Олександром Миколайовичем до набрання рішення законної сили.
Заборонено вчиняти будь-які інші дії щодо наступного нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 962296923101, адреса: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Карпенка-Карого, будинок 60, яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС" (ЄДРПОУ 42255113) до набрання рішення законної сили.

Не погодившись із вказаною ухвалою у задоволеній частині, Публічне акціонерне товариство “Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний Банк” звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість постановленої ухвали, просить її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі.
При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що всупереч обставинам справи, встановленим у справі №40/5005/7101/2011, на виконання якого видано наказ та звернено стягнення на предмет іпотеки, (порушення умов кредитного договору, чинність іпотеки) та визначено порядок звернення стягнення - шляхом продажу на прилюдних торгах, оскаржувана ухвала про забезпечення позову господарського суду Запорізької області містить заборону на вчинення дій, визначених судовим рішенням у справі № 40/5005/7101/2011, що фактично зупиняє його виконання.
За таких обставин оскаржуваною ухвалою про забезпечення позову обмежується право Банку саме на виконання рішення суду, яке набрало чинності та підлягає обов`язковому виконанню, що свідчить про незаконність винесеної ухвали та недотримання збалансованості інтересів сторін.
Таким чином, обраний позивачем спосіб забезпечення позову шляхом зупинення примусового продажу нерухомого майна фактично зупиняє виконання судового рішення в іншій справі № 40/5005/7101/2011, чим порушує права ПАТ "Промінвестбанк" як стягувача у виконавчому провадженні, отже, обраний позивачем спосіб забезпечення позову не відповідає його меті та завданням господарського судочинства.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС" у відзиві на апеляційну скаргу Відповідача-1 просило ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, зазначило, що може бути зупинений до виконання виконавчий документ - наказ про примусове виконання рішення суду у справі № 40/5005/7101/2011.
При цьому посилається на постанову Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 910/217/20, у якій зупинялося стягнення з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом.
Зазначає, що ухвали Господарського суду Дніпропетровської області у справі №40/5005/7101/2011 від 14.12.2020, якими поновлено строк для пред`явлення до виконання наказу від 08.07.2015; видано ПАТ “Акціонерний комерційний інвестиційно-промисловий банк” дублікат наказу від 08.07.2015 у справі № 40/5005/7101/2011; замінено у виконавчому провадженні №52062297 сторону боржника – ТОВ “Авіто” на його правонаступника – ТОВ “Галантос”; замінено боржника – ТОВ “Авіто” на його правонаступника – ТОВ “Галантос” в наказі Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2015 №40/5005/7101/2011; зобов`язано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ поновити виконавче провадження ВП № 52062297, не набрали законної сили.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.03.2021 (колегія суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), судді Березкіна О.В., Антонік С.Г.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства “Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний Банк” на ухвалу   Господарського суду Запорізької області від 09.02.2021 у справі     №908/309/21; судове засідання призначено на 31.03.2021. 

Також, не погодившись із вказаною ухвалою у відмовленій частині, Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС"   звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість постановленої ухвали, просить скасувати ухвалу в частині відмови у зупиненні стягнення на підставі виконавчого документа – судового наказу (дублікат) Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2015 по справі №40/5005/7101/2011 та ухвалити в цій частині нове рішення про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа – судового наказу (дублікат) Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2015 по справі №40/5005/7101/2011.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.03.2021 (головуючий суддя, доповідач – Іванов О.Г.) відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС"   про відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду до ухвалення судом апеляційної інстанції рішення у справі; апеляційну скаргу позивача на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.02.2021 у справі №908/309/21 залишено без руху. Апелянту наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, а саме: сплати судового збору у сумі 2270,00 грн на відповідні реквізити суду апеляційної інстанції, а також подання належних доказів, які підтверджують перебування у відпустці уповноваженої особи апелянта, неможливість подати апеляційну скаргу позивачем вчасно в порядку самопредставництва.
10.03.2021 на адресу суду апеляційної інстанції від позивача надійшла заява про усунення недоліків скарги.
З огляду на те, що згідно із Законом України "Про судовий збір" ставка судового збору за оскарження ухвали суду є фіксованою та її розмір становить один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на перше січня року, в який подається така скарга (на 2021 рік такий розмір становить 2270 грн), вищевказаний Закон не передбачає можливості часткової оплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду, а ч.4 ст.6 Закону розповсюджується на правовідносини щодо оскарження судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням (оспорюваних сум)), відтак не може бути застосована в даному випадку (до оскарження ухвали суду), судом констатовано, що недоліки апеляційної скарги позивача останнім не усунуті у повному обсязі. Тому ухвалою суду від 19.03.2021 апеляційну скаргу з додатком повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС" без розгляду. 
22.03.2021 до Центрального апеляційного господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС" подано касаційну скаргу на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2021 щодо повернення його апеляційної скарги.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.03.2021 апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства “Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний Банк” на ухвалу Господарського суду Запорізької   області від 09.02.2021 у справі   №908/309/21 зупинено до розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2021 у цій справі щодо повернення апеляційної скарги без розгляду, та повернення матеріалів оскарження ухвали №908/309/21 з відповідного суду.
Ухвалою Верховного Суду від 13.04.2021 Товариству з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС" відмовлено у відкритті касаційного провадження на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2021, оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм Господарського процесуального кодексу України під час прийняття оскаржуваної ухвали є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм. 
Матеріали оскарження ухвали повернуті Господарському суду Запорізької області, який 30.04.2021 скерував їх до суду апеляційної інстанції (надійшли до суду 14.05.2021).
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.05.2021 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою   Публічного акціонерного товариства “Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний Банк” на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.02.2021 у справі №908/309/21; призначено судове засідання  на 27.05.2021.
19.05.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС" повторно  звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.02.2021 у справі №908/309/21, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість постановленої ухвали, просить скасувати ухвалу в частині відмови у зупиненні стягнення на підставі виконавчого документа – судового наказу (дублікат) Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2015 по справі №40/5005/7101/2011 та ухвалити в цій частині нове рішення про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа – судового наказу (дублікат) Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2015 по справі №40/5005/7101/2011.
При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що диспозицію п. 5 ч. 1 ст. 137 ГПК України слід правильно розуміти наступним чином, а саме: цей припис закону передбачає повноваження суду зупинити стягнення, що здійснюється:
- як на підставі виконавчих документів, перелік яких визначений в спеціальному законі;
- так і на підставі іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку, перелік яких також визначений в законодавстві.
Акцентує увагу на тому, що формулювання "за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку" - відноситься саме до “іншого документа”, і, відповідно, воно не відноситься до “виконавчого документа”, оскільки законодавець в диспозиції п. 5 ч. 1 ст. 137 ГПК України вжив саме сполучник "або".
Звертає увагу на висновок Верховного Суду, викладений в ухвалі від 23.12.2019 по справі №361/4762/19, відповідно до якого, аналізуючи статтю 34 Закону України "Про виконавче провадження", суд може зупинити стягнення на підставі судового наказу, а тому висновки апеляційного суду в постанові в цій частині є неправильними.

Публічне акціонерне товариство “Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний Банк” у відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС" просило ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, зазначило, що вимога ТОВ "Галантос" про зупинення стягнення за виконавчим документом - наказом про примусове виконання рішення суду, є незаконною, відтак правомірно залишена Господарським судом Запорізької області без задоволення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.05.2021 (суддя Іванов О.Г.) апеляційну скаргу позивача залишено без руху з підстав визнання неповажними підстав пропуску строку на звернення до суду. Апелянту наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, а саме подання мотивованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду із зазначенням інших підстав пропуску строку. 
25.05.2021 від скаржника до суду надійшла заява про усунення недоліків скарги із клопотанням   про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2021 (колегія суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), судді Березкіна О.В., Антонік С.Г.) відновлено строк подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС" на ухвалу   Господарського суду Запорізької області від 09.02.2021 у справі     №908/309/21; судове засідання призначено на 27.05.2021. Приєднано апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС" до апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства “Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний Банк” для сумісного апеляційного розгляду.
Ухвалою суду від 27.05.2021 через неявку представника Позивача розгляд справи відкладено на 02.06.2021.
В судовому засіданні 02.06.2021 оголошено перерву до 09.06.2021.
В судовому засіданні 09.06.2021 Центральним апеляційним господарським судом проголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС" задоволенню не підлягає; апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства “Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний Банк” слід задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства “Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний Банк” та до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича про:
- визнання припиненою іпотеку за Договором іпотеки №216/08/1-10 із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 30 серпня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк Іриною Іванівною 30 серпня 2010 року за реєстровим № 9408 та, як наслідок, вилучити запис про державну реєстрацію іпотеки: Номер запису про іпотеку: 14856776 (спеціальний розділ), дата, час державної реєстрації: 31.08.2010 14:22:07;
- зняття арешту з об`єкту нерухомого майна за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Карпепка-Карого, будинок 60, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 962296923101, яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС", накладений приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим Олександром Миколайовичем - номер запису про обтяження: 40096456, дата, час державної реєстрації: 13.01.2021 12:19:09 та номер запису про обтяження: 35791535, дата, час державної реєстрації: 04.03.2020 13:20:52.
08.02.2020 ТОВ "ГАЛАНТОС" подано суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - судового наказу (дублікат) Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2015 по справі №40/5005/7101/2011; зупинення продажу наступного нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 962296923101, адреса: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Карпенка-Карого, будинок 60, яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС", яке виставляється на продаж на електронних торгах на сайті "SЕТАМ", приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим Олександром Миколайовичем, на підставі виконавчих документів, виданих Господарським судом Дніпропетровської області: судовий наказ (дублікат) Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2015 по справі №40/5005/7101/2011; заборони вчиняти будь-які інші дії щодо стягнення на підставі виконавчого документа - судового наказу (дублікат) Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2015 по справі № 40/5005/7101/2011.
Заява мотивована тим, що ТОВ "АВІТО" на праві приватної власності належали об`єкти нерухомого майна за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Карпенка-Карого, будинок 60 на підставі договорів купівлі-продажу. 
28.07.2010 між ПАТ "Промінвестбанк" та ТОВ "АВІТО ДНІПРО" було укладено кредитні договори про відкриття відновлюваної кредитної лінії № 160/02-10 та № 164/02-10.  
30.08.2010 між ПАТ "Промінвестбанк" та ТОВ "АВІТО" було укладено Договір іпотеки № 216/08/1-10 із застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя, згідно якого в іпотеку передано нерухоме майно за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Карпенка-Карого, будинок 60. 
21.12.2011 постановою суду по справі №38/5005/13184/2011 ТОВ "Авіто Дніпро" було визнано банкрутом. 
30.12.2014 ухвалою суду затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора ТОВ "АВІТО ДНІПРО". Ліквідовано юридичну особу – ТОВ "АВІТО ДНІПРО". Згідно п. 6 ст.31 Закону, вважати погашеними вимоги (...) ПАТ “Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ "Промінвестбанк в м. Дніпропетровськ" на суму 60 218 325,72 грн. Відповідно до п.6 ст. 31 Закону, вимоги не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними в тому числі і вимоги по яких були відкриті виконавчі провадження. 
ТОВ "ГАЛАНТОС" на праві приватної власності належить об`єкт нерухомого майна за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Карпенка-Карого, будинок 60, на підставі Договору купівлі-продажу від 27.06.2018 за реєстровим № 584. 
Право власності ТОВ "ГАЛАНТОС" зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 

01.06.2011 ПАТ "Промінвестбанк" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, зокрема до ТОВ "Авіто" про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки, справа №40/5005/7101/2011. 
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2014 у справі №40/5005/7101/2011 первісний позов ПАТ "Промінвестбанк" про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить на праві власності ТОВ "Авіто" та розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Карпенко-Карого, 60 задоволено. В частині звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить ТОВ "Авіто Трейдінг Груп", в позові відмовлено; в задоволенні зустрічного позову ТОВ "Авіто" про визнання недійсним договору іпотеки №216/08/1-10 із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 30.08.2010 відмовлено.
Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.09.2014 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2014 змінено, доповнено рішення абзацом третім наступного змісту: "Встановити спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження"; в іншій частині рішення залишено без змін.
Постановою Вищого господарського суду України від 19.11.2014 постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.09.2014 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2014 у справі №40/5005/7101/2011 скасовані, справа направлена на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.
Під час нового розгляду справи рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2015 в задоволенні первісного позову ПАТ "Промінвестбанк" відмовлено та стягнуто з останнього на користь ТОВ "Авіто" витрати по сплаті судового збору за подання касаційної скарги в сумі 2  312 грн 30 коп., а також відмовлено ТОВ "Авіто"   у задоволенні зустрічного позову.
Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 апеляційну скаргу ПАТ "Промінвестбанк" задоволено, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2015 у справі в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог та розподілу судових витрат скасовано, прийнято в цій частині нове рішення про задоволення первісного позову.
Так, зазначеною постановою   суду     в     рахунок     погашення     заборгованості   ТОВ   "Авіто Дніпро" перед ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" за кредитним договором № 164/02-10 від 28.07.2010 на загальну суму 37 936 067 грн 39 коп. (в тому числі 36 000 000 грн,     що   складають     суму   заборгованості     за     кредитним договором;   1 869 197 грн 21 коп. процентів за користування кредитом з урахуванням 13   055 грн 66 коп. інфляції та 3  867 грн 57 коп. річних; 34  734 грн 85 коп. комісії за управління та обслуговування кредитної лінії, з урахуванням 325 грн 92 коп. інфляції та 97 грн 20 коп.     річних; 19  982 грн   45 коп. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом; 502 грн 20 коп. пені за несвоєчасне погашення комісії за управління та обслуговування кредитної лінії) звернуто стягнення на нерухоме майно, яке розташоване за адресою м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, 60 та належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Авіто" (69084, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, 60, ідентифікаційний код 24905757), а саме: адміністративний корпус інв. № 1-0008, літ. Е-3, загальною площею 1198,9 кв.м.; насосна станція інв. № 1-0011, літ. У, загальною площею 18,4 кв.м.; контрольно-пропускний пункт інв. № 1-0002, літ. Д загальною площею 88,1 кв.м.; головний виробничий корпус інв.№1-0001, літ. Ж загальною площею 2725,9 кв.м; ангар для мийки автомобілів інв. № -0006, літ. З, загальною площею 352,8кв.м.; багатопотоковий КПП інв. № 1-0014, літ. Т (будівля складу), загальною площею 1809,5кв.м.; надвірний туалет інв. № 1-0028, літ. Г, загальною площею 12,3кв.м.; дільниця розбирання списаних машин інв. № 1-0034, літ. X, загальною площею 427,4кв.м. - шляхом продажу на прилюдних торгах у порядку, визначеному Законом України "Про іпотеку" та Законом України "Про виконавче провадження", встановлено початкову ціну для подальшої реалізації зазначених будівель та споруд у розмірі 6 528    273 грн; провадження у справі відносно відповідача-1 - ТОВ "Авіто Трейдинг Груп" припинено; стягнуто з ТОВ "Авіто" на користь ПАТ "Промінвестбанк" витрати по сплаті державного мита – 25500 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу – 236 грн, витрати за проведення судової експертизи – 6  988 грн 20 коп., судовий збір за розгляд апеляційної скарги – 36  540 грн, витрати по апеляційній скарзі відповідача-2 та за зустрічним позовом покладено на ТОВ "Авіто"; в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ТОВ "Авіто" рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2015 у справі №40/5005/7101/2011 залишено без змін; витрати по апеляційній скарзі відповідача-2 та за зустрічним позовом покладено на ТОВ "Авіто".
На виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2015, Господарським судом Дніпропетровської області 08.07.2015 видано наказ про звернення стягнення на предмет іпотеки. 
31.08.2016 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесена постанова ВП №52062297 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського Дніпропетровської області від 08.07.2015 у справі №40/5005/7101/2011.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.10.2015 у справі №40/5005/7101/2015 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 скасовано в частині задоволення первісного позову та в частині розподілу судових витрат, залишено в силі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2015 у справі №40/5005/7101/2011, в решті постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 залишено без змін; стягнуто з ПАТ "Промінвестбанк" на користь ТОВ "Авіто" суму судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги у розмірі 36  540 грн.
Ухвалою Верховного Суду України від 25.05.2016 справу №40/5005/7101/2011 допущено до провадження Верховного Суду України та відкрито провадження за заявою ПАТ "Промінвестбанк" про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 05.10.2015.
Постановою Верховного Суду України від 06.07.2016 у справі №3-578гс16 постанова Вищого господарського суду України від 05.10.2015 у справі №40/5005/7101/2011 скасована як така, що прийнята з порушенням норм матеріального права, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 про задоволення позовних вимог ПАТ "Промінвестбанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №216/08/1-10 від 30.08.2010 із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеним з ТОВ "Авіто", залишено без змін.
10.10.2017 Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 52062297. 
Постановою Верховного Суду від 31.05.2018 скасовано постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.09.2017 у справі № 40/5005/7101/2011, якою за нововиявленими обставинами скасовано постанову апеляційного суду від 01.07.2015 та направлено справу №40/5005/7101/2011 за заявою ТОВ "Авіто" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 на новий розгляд до Дніпропетровського апеляційного господарського суду. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.12.2018 у даній справі в задоволенні заяви ТОВ "Авіто" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 відмовлено, постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 залишена без змін.

14.12.2020 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі №40/5005/7101/2011 поновлено строк для пред`явлення до виконання наказу від 08.07.2015. Видано ПАТ “Акціонерний комерційний інвестиційно-промисловий банк” дублікат наказу від 08.07.2015 у справі № 40/5005/7101/2011. 
14.12.2020 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 40/5005/7101/2011 замінено у виконавчому провадженні №52062297 сторону боржника – ТОВ “Авіто” на його правонаступника – ТОВ “Галантос”. 
14.12.2020 ухвалою суду у цій справі замінено боржника – ТОВ “Авіто”, ідентифікаційний код 24905757 на його правонаступника – ТОВ “Галантос” в наказі Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2015 №40/5005/7101/2011. 
14.12.2020 ухвалою суду зобов`язано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ поновити виконавче провадження ВП № 52062297.           
23.12.2020 судом видано дублікат наказу від 08.07.2015. 
Господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку пред`явлення наказу до виконання; заміну стони боржника у виконавчому провадженні; заміну боржника у виконавчому документі, оскільки невжиття заходів у даному випадку може призвести до невиконання рішення суду, що є   порушенням ст.129-1 Конституції України і ст.326 Господарського процесуального кодексу України.
Доводи Позивача у відзиві на апеляційну скаргу про те, що ухвали Господарського суду Дніпропетровської області у справі №40/5005/7101/2011 від 14.12.2020, якими поновлено строк для пред`явлення до виконання наказу від 08.07.2015; видано ПАТ “Акціонерний комерційний інвестиційно-промисловий банк” дублікат наказу від 08.07.2015 у справі № 40/5005/7101/2011; замінено у виконавчому провадженні №52062297 сторону боржника – ТОВ “Авіто” на його правонаступника – ТОВ “Галантос”; замінено боржника – ТОВ “Авіто” на його правонаступника – ТОВ “Галантос” в наказі Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2015 №40/5005/7101/2011; зобов`язано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ поновити виконавче провадження ВП № 52062297, не набрали законної сили, є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення.
До того ж, постановами Центрального апеляційного суду від 06.04.2021 вищезазначені ухвали Господарського суду Дніпропетровської області у справі №40/5005/7101/2011 залишені без змін.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС", вважає, що всупереч визначеному судом шляху (поновлення ВП № 52062297) за ініціативою Банку 13.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64113204 на виконання наказу (дублікату) №40/5005/7101/2011 від 08.07.2015. 
13.01.2021 приватним виконавцем винесено постанову про арешт нерухомого майна в межах виконавчого провадження № 64113204.

Частково задовольняючи клопотання про забезпечення позову, господарський суд першої інстанції виходив з того, що Позивач просить вжити заходи забезпечення позову, які відповідають приписам законодавства, наявний прямий зв`язок між заходами до забезпечення позову і предметом позову, а саме, - обрані заходи спроможні забезпечити ефективний захист прав та інтересів заявника. 
Разом з тим суд відзначає, що у Господарського суду Запорізької області відсутні правові підстави для задоволення заяви в частині зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, а саме судового наказу (дублікат), виданого Господарським судом Дніпропетровської області.
Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що заява ТОВ "ГАЛАНТОС" про вжиття заходів забезпечення позову є законною та обґрунтованою в частині зупинення продажу нерухомого майна та заборони вчиняти будь-які інші дії стосовно цього майна.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal у. the United Kingdom, (22414/93) 119961 ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Іншими словами ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення – гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. 

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.
Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно зі статтею 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 №16 (яка є чинною на даний момент) умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинена відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповіде заяви.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.
Отже, відповідно до ст. 74 ГПК України Позивач зобов`язаний надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Точне і неухильне додержання господарськими судами норм чинного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань господарського судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному вирішенні судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Забезпечення позову - це процесуальні дії суду, у провадженні якого знаходиться справа, пов`язані з необхідністю застосування передбачених у законі заходів, якщо їх невжиття може призвести до неможливості виконання ухваленого рішення, після набрання ним законної сили.
Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально- правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що процесуальні питання пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах врегульовано у Розділі V ГПК України.
Так, статтею 326 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Стаття 327 ГПК України регламентує, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
При цьому держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від 29.06.2004 заява №56849/00, "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).
Існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у зазначеній статті 1 Першого протоколу (рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2011 у справі "Агрокомплекс проти України").
Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Європейський суд з прав людини зауважив, що "право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін" (Жовнер проти України, № 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
При виконанні судових рішень слід керуватися інтересами стягувача, оскільки стягувач вправі очікувати від держави вчинення всіх дій, які б наближали його до виконання судового рішення. У цьому сенсі наявність невиконаного судового рішення не вселятиме стягувачеві надію, що Україна, як держава робить усе, аби наблизити стягувача до бажаної ним законної мети - виконання судового рішення, як стадії реалізації права стягувача на справедливий суд у розумінні Конвенції (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №905/3773/14- 908/5138/14).
Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові у справі № 761/46606/18-ц від 12 лютого 2020 року висловив правову позицію, що "забезпеченням позову захищаються законні права (інтереси) позивача у разі, коли відповідач діє недобросовісно".
Проте, при вирішенні питання про забезпечення позову судом не було встановлено, що при здійсненні виконання рішення суду наявна недобросовісність дій відповідачів.
Так, як вже було зазначено вище, ТОВ "ГАЛАНТОС" набув права приватної власності на спірний об`єкт нерухомого майна за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Карпенка-Карого, будинок 60, на підставі Договору купівлі-продажу від 27.06.2018 за реєстровим № 584.
Зі змісту даного договору (п. 4) вбачається, що Продавець, ТОВ "Авіто" засвідчив, що майно до цього часу не заставлене, в спорі і під забороною не перебуває, щодо нього не ведуться судові справи, будь-які інші спори, прав щодо нього у третіх осіб немає.
Таким чином, зміст Договору, на підставі якого ТОВ "ГАЛАНТОС" набув права приватної власності на спірний об`єкт нерухомого майна, суперечить наявним на час його укладання судовим рішенням щодо цього майна.            

Згідно з п.п.1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову").

Стаття 327 ГПК України регламентує, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Оскаржуваною ухвалою оформлено заборону на вчинення дій приватним виконавцем, що спрямовані на виконання судового рішення у справі № 40/5005/7101/2011.
Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 у справі №40/5005/7101/2011 частково скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення, яким припинено провадження у справі стосовно відповідача-1 ТОВ "Авіто Трейдінг Груп", а первісний позов задоволено повністю.
У рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіто Дніпро" перед Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" за кредитним договором № 164/02-10 від 28.07.2010 на загальну суму 37 936 067,39 грн звернуто стягнення на нерухоме майно, яке розташоване за адресою м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, 60 та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Авіто" (69084, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, 60, ідентифікаційний код 24905757), а саме: - адміністративний корпус інв. № 1-0008, літ. Е-3, загальною площею 1198,9 кв.м., - насосна станція інв. № 1-0011, літ. У, загальною площею 18,4 кв.м., - контрольно-пропускний пункт інв. № 1-0002, літ. Д загальною площею 88,1 кв.м., - головний виробничий корпус інв. № 1-0001, літ. Ж загальною площею 2725,9 кв.м, - ангар для мийки автомобілів інв. № -0006, літ. З, загальною площею 352,8 кв.м., - багатопотоковий КПП інв. № 1-0014, літ. Т (будівля складу), загальною площею 1809,5 кв.м., - надвірний туалет інв. № 1-0028, літ. Г, загальною площею 12,3 кв.м., - дільниця розбирання списаних машин інв. № 1-0034, літ. X, загальною площею 427,4 кв.м. шляхом продажу на прилюдних торгах у порядку, визначеному Законом України "Про іпотеку" та Законом України "Про виконавче провадження".
Постановою Вищого господарського суду України від 05.10.2015 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 у справі №40/5005/7101/2011 скасовано в частині задоволення первісного та залишено в силі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2015 про відмову в позові.
Постановою Верховного Суду України від 06.07.2016 постанову Вищого господарського суду України від 05.10.2015 у справі №40/5005/7101/2011 скасовано. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 у справі №40/5005/7101/2011 залишено в силі.
На виконання вищезазначеної постанови апеляційного суду у липні 2015 року були видані відповідні судові накази.
Крім того, на підставі ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2020 з метою забезпечення виконання рішення в порядку ч. 6 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України також було накладено арешт на комплекс будівель та споруд загальною площею 6771,4 кв.м, розташований за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Карпенко-Карого, буд.60, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 962296923101.
Арешт, зареєстрований 04.03.2020, накладено Приватним виконавцем в межах виконавчого провадження 61462764 з примусового виконання виконавчого документа - ухвали про забезпечення виконання рішення суду, винесеної Господарським судом Дніпропетровської області 14.02.2020 по справі № 40/5005/7101/2011, яка набрала законної сили 14.02.2020. 
Зазначена Ухвала залишена в силі Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2020 та Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 16.11.2020 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/92887465).
Тобто арешт на предмет іпотеки накладався на підставі судового рішення на користь ПАТ "Промінвестбанк" в рамках справи № 40/5005/7101/2011 в процесі виконання судового рішення.
Отже, справа № 40/5005/7101/2011 була предметом апеляційного та касаційного оскарження, а також предметом перегляду справи за нововиявленими обставинами Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду.
Всупереч обставинам справи, встановленим у справі 40/5005/7101/2011, на виконання якого видано наказ та звернено стягнення на предмет іпотеки, (порушення умов кредитного договору, чинність іпотеки) та визначено порядок звернення стягнення - шляхом продажу на прилюдних торгах, оскаржувана ухвала про забезпечення позову Господарського суду Запорізької області містить заборону на вчинення дій, визначених судовим рішенням у справі № 40/5005/7101/2011, що фактично зупиняє його виконання.
Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.
За таких обставин оскаржуваною ухвалою про забезпечення позову обмежується право Банку саме на виконання рішення суду, яке набрало чинності та підлягає обов`язковому виконанню, що свідчить про незаконність винесеної ухвали та недотримання збалансованості інтересів сторін.
Згідно статей 111-16, 111-28 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) постанови Верховного Суду України є остаточними і можуть бути скасовані лише за результатами їх оскарження до міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною.
Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності res judicata, який, серед іншого, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (справа "Брумареску проти Румунії" від 28.11.1999).
Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Скасування такого рішення після того, як воно набуло статусу остаточного та не підлягало оскарженню, є втручанням в право заявника на мирне володіння своїм майном. Перегляд судового рішення не повинно бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (див. п.п. 51-52 рішення Суду у справі "Рябих проти Росії" від 24.06.2003; ухвала Суду щодо прийнятності заяви N 62608/00 "Агротехсервіс проти України"; п.п. 42-44 рішення Суду у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011).
Дотримання принципу res judicata необхідний для того, щоб кожен з учасників цих правовідносин міг у розумних межах бути впевненим у незмінності свого правового статусу, набутих прав та обов`язків, тобто інша сторона у справі, яка переглядається у зв`язку з нововиявленими обставинами, не може нести негативні наслідки у зв`язку з тривалістю судової процедури, яка від неї не залежить.
На підставі викладеного колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства “Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний Банк” про те, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову шляхом зупинення примусового продажу нерухомого майна фактично зупиняє виконання судового рішення в іншій справі № 40/5005/7101/2011, чим порушує права ПАТ "Промінвестбанк" як стягувача у виконавчому провадженні, отже обраний позивачем спосіб забезпечення позову не відповідає його меті та завданням господарського судочинства.
Таким чином, враховуючи приписи законодавства, господарський суд не наділений правом зупинення виконання судового рішення в рамках забезпечення позову.
Такої правової позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 23.01.2020 у справі № 905/1115/19.
Аналогічні висновки міститься у постановах Верховного Суду від 05 вересня 2018 року у справі № 640/14483/17-ц, від 18 вересня 2019 року у справі №296/9676/17, від 30 січня 2020 року у справі №646/6461/17, від 01 жовтня 2020 року у справі № 524/188/18.

Доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС" зводяться до неправильного, на власний розсуд, тлумачення диспозиції п. 5 ч. 1 ст. 137 ГПК України, а тому колегією суддів до уваги не приймаються.
Щодо наведеної в апеляційній скарзі ТОВ "Галантос" практики Верховного Суду, а саме ухвали від 23.12.2019 у справі № 361/4762/19, то необхідне зазначити, що такою ухвалою в першу чергу вирішувалося питання про наявність або відсутність процесуальних підстав для відкриття касаційного провадження. 
Так, в ухвалі зазначено, що відповідно до статті 353 ЦПК України ухвала суду першої інстанції, якою зупинено стягнення за виконавчим документом в переліку ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення відсутня. Зазначене послугувало підставою для відмови у відкритті касаційного провадження. Тобто, справа № 361/4762/19 колегією суддів касаційної інстанції не переглядалась.
Варто окремо зауважити, що в межах справи № 361/4762/19 зупинялося стягнення за виконавчим документом, виданим судом в порядку розділу 11 ЦПК України "Наказне провадження", й зупинення стягнення за виконавчим документом відбулося у зв`язку з розглядом судом заяви про перегляд за нововиявленими обставинами такого виконавчого документу. 
В межах справи № 910/217/20, на яку послався Позивач у відповіді на апеляційну скаргу Банку, зупинялося стягнення з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом. 
Отже, висновки Верховного Суду, викладені в ухвалі у справи № 361/4762/19, на яку покликається ТОВ "Галантос", випливають з цивільного судочинства у провадженні, що не є позовним (наказне провадження) та за обставин звернення учасника справи із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами; висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 30.11.2020 у справі № 910/217/20, випливають із оскарження самого виконавчого документа, який видано не судом, а приватним нотаріусом. 
Разом з цим, ТОВ "Галантос" намагається довести в апеляційній скарзі, та у відзиві на апеляційну скаргу Банку, що може бути зупинений до виконання виконавчий документ - наказ про примусове виконання рішення суду у справі № 40/5005/7101/2011, яке вступило в законну силу і є обов`язковим до виконання, на теперішній час не переглядається, тобто набуло ознак остаточного. 
Проте, такі доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі. Зокрема, відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Статтею 326 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Стаття 327 ГПК України регламентує, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Таким чином, вимога ГОВ "Галантос" про зупинення стягнення за виконавчим документом – наказом про примусове виконання рішення суду, є незаконною, відтак, правомірно залишена Господарським судом Запорізької області без задоволення.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 статті 277 ГПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову є неправильними, а тому апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства “Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний Банк” підлягає задоволенню; в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС" слід відмовити; ухвала Господарського суду Запорізької області від 09.02.2021 у справі № 908/309/21 підлягає скасуванню в частині задоволених вимог, а заява ТОВ "Галантос" про забезпечення позову - відмові в її задоволенні повністю.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС", судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.
Оскільки апеляційна скарга Відповідача-1 підлягає задоволенню, то слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС" на користь Публічного акціонерного товариства “Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний Банк” 2270,00 грн. судових витрат за подачу апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282-284 ГПК України, суд, -
                                                                
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства “Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний Банк” на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.02.2021 у справі №908/309/21 - задовольнити.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС", місто Дніпро, на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.02.2021 у справі №908/309/21 – залишити без задоволення.

Ухвалу  Господарського суду Запорізької області від 09.02.2021 у справі №908/309/21 – скасувати.
Прийняти нове рішення у справі, яким в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС" про забезпечення позову – відмовити у повному обсязі. 
Судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС"   за подання апеляційної скарги на ухвалу суду покласти на заявника апеляційної скарги.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛАНТОС", м. Дніпро на користь Публічного акціонерного товариства “Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний Банк”, м. Київ 2270,00 грн. судових витрат за подачу апеляційної скарги. 
Видачу відповідного наказу згідно зі ст.327 ГПК України, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Запорізької області. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 22.06.2021.

Головуючий суддя                                                                                           О.Г. Іванов

Суддя                                                                                                              О.В. Березкіна 

Суддя                                                                                                                         С.Г. Антонік